48 



AXEL BLYTT 



[No. 



Sernander ingensteds fundet ældre lag end atlantiske. H 

 støtter sig til nndersøgelser fra Upland, G-ottland, Angermi 

 land og Medelpad og kommer til ganske samme resultat s< . 

 jeg, nemlig 1 : „dass das Maximum der postglacialen Senku ; 

 in die Zeit nach dem Beginn der atlantischen Periode gehc j 

 in welche wenigstens die Hålfte der postglacialen Hebu r 

 fållt." Og hermed stemmer nu også det resultat, hvortil Å 

 clersson selv er kommet. Thi ifølge ham 2 indtraf den \ , 

 „då klimatet var något varmara och i vissa delar af lan t 

 något fuktigare ån det nuvarande," „i tiden nårmast fore ( i 

 antagligen delvis under den postglaciala sånkningen." t 

 dette fugtigere klima bør spores i torvmyrenes bygning, 1 

 vel ikke engang Andersson negte. Vi bør derfor vente a 

 denne tid i mange myre at have et torvlag, som ligger mel] a 

 to stubbelag. Og dette torvlag er mit atlantiske torvlag, e r 

 som Andersson siger om sin fugtige periode : „i sodra Skai .- 

 navien tiden for ekens och ekflorans indvandring." Men d( e 

 har jeg allerede påvist for 17 år siden i min Theori om I U 

 vandringen af Norges Flora. Først nu er denne sand. I 

 gået op for G. Andersson, og det lader endog til, at han t: fl 

 at det er ham, som har opdaget den 3 . 



At det boreale stubbelag er ældre og det subboreale yn e 

 end maximum af den postglaciale sænknig, synes også at frer å 



Engler'* Bot. Jalirb. XV pp. 60—63, sign. også p. 67 samt: Om i H 

 låndska torfmossars byggning i Bot. Not. Lund 1892. 

 Se hans angreb p. 536. 



I anledning af hans iagttagelse fra Turtegrø (se 1. c. p. 517) 3- 

 mærkes, at stubber forhen hos os er fundet i myrene over ?• 

 grændsen i større dyb, end han angiver. Se f. ex. Wille i Nyt I Kj 

 f. Naturv. XXV p. 45—46. Andersson har ved Turtegrø i Sogn M 

 det et stubbelag i en myr. Deraf drager han den slutning, at Bj 

 grændsen på dette sted er gået ned allerede i en fjern fortid. M 

 sådan slutning er naturligvis aldeles uberettiget. Stubbelaget e- 

 viser alene, at myren engang var skovbevoxet, men fortæller i e 

 om, når trægrændsen drog sig ned. Ved Turtegrø har der desi 

 voxet birkeskov ligetil vore dage. Se min Sogneflora i Nyt Ma t 

 Naturv. XVI p. 112. Så der er aldeles ingen grund til som Ån 

 son ved denne leilighed at tale om et „vigtigt,' r aldrig forr fasts! 

 faktum". 



