4 



H. H. GRAN. 



[No. 



sig ud til en bredde af ca. 2 km., indtil den i øst for Me 

 somvik igjen indsnevres til V2 å 1 km. 



Det er den aabne, mellemste del af Tønsbergfj orden, so- 

 jeg i sidste sommer har undersøgt i algologisk henseend 

 Den begrænses mod øst af Nøterø, mod vest af fastlandi 

 (Stokke prestegjeld). Midt i fjorden ligger i fortløbenc 

 række fra nord mod syd de langstrakte øer Graasøkalve: 

 Gaasø og Ravnø, som deler fjorden i et vestligt og et østlig 

 bassin. Min opmerksomhed har især været henvendt paa d< 

 vestlige, grundere bassin mellem fastlandet i vest og Gaat 

 og Ravnø i øst. 



Dybden er her ikke større end 20 m. Bunden er i de 

 største del af bassinet temmelig jevn; mod kanterne stig< 

 den paa de fleste steder temmelig brat opover. 



'Bundens beskaffenhed varierer paa de større dybder lidei 

 ler med snegleskaller og gamle zosterablade danner bunde 

 overalt. Paa skraaningerne åndes derimod mere fjeldbum 

 afvekslende med løsere dannelser. I litoralregionen og c 

 øverste dele af den sublitorale region er fjeldbund det fren 

 herskende, især langs kysten af Gaasø og Ravnø. Paa flei 

 steder er fj eldene meget steile ved og noget under van( 

 linjen; paa vestsiden af B-avnø er de endog tildels udove: 

 hængende. 



Forskjellen mellem ebbe og flod er saa ubetydelig, i 

 den ikke merkes ved siden af de større uregelmæssige vane 

 standsforandringer, der skyldes vindens retning og andre aa: 

 sager. Disse forandringer kunde i juli og august maane 

 bevirke en niveauforskjel af indtil 1 meter. I disse maaned* 

 kunde der paa godveirsdage med solgangsvind erkj endes e 

 tydelig daglig periode med høivande om eftermiddagen c 

 lavvande tidlig om morgenen. Niveauforskjellen kunde herve 

 gaa op til V2 meter. 



Før jeg gaar over bil fortegnelsen over de fundne arte 

 vil jeg give en oversigt over de almindelige forhold i veg* 

 tationen, over regioner og formationer. 



