1893.] ATjGEVEGETATIONEN i tønsbergejorden. 



7 



ning for algerne, fremhæver han saltgehalten, lysstraalernes 

 styrke og temperaturen. 



Kle en 1 omtaler de ydre forhold, som giver algevegeta- 

 tionen i Nordland dens \ eiendommelige præg; han opholder 

 sig imidlertid mest ved de momenter, der bevirker, at algerne 

 lar en forskjellig horisontal udbredelse. 



En vidtløftigere fremstilling specielt af de momenter, der 

 jetinger algernes forskjellige vertikale udbredelse, er given 

 for bugten ved Neapel af Berthold. 2 



De forskjellige faktorer, hvis betydning ved Neapel 

 Berthold har vist, spiller ogsaa ved vore kyster omtrent 

 len samme rolle. Jeg vil derfor i overensstemmelse med 

 Berthold gruppere dem paa følgende maade efter deres be- 

 ydning. 



1. Variationer i havets vandstand. 



2. Bølgebevægelsen. 



3. Lysintensitetens aftagen med dybden. 



4. Temperaturens større variabilitet paa de ringere d}d)der. 



5. Forskjel i saltgehalt paa forskjellige dyb. 



6. Trykkets tiltagen med dybden. 



1. Variationer i havets vandstand. 



Hvor der ved vore kyster findes en betydeligere forskjel 

 ellem ebbe og flod, danner ebbegrænsen i det hele tåget en 

 :arp og iøinefaldende grænse i vegetationen. DaKjellman 3 

 rste gang markerede forskjellen mellem den litorale og den 

 iblitorale flora, satte han grænsen ved den laveste vandlinje. 



I „Norra Ishavets Algflora" bibeholder han inddelingen i re- 

 ioner med den samme grænse, ligesom Foslie 4 for det 

 •rdlige Norge optager den uden dertil at knytte nogen be- 

 ^rkning. Ogsaa ved Norges vestkyst maa grænsen ifølge 



Kleen Nordi. alg. p. 4. 

 Berth. Vertheil. d. Algen. Neap. 

 Kjellm. Algenv. Murm. Meer. p. 57. 

 7 oslie Contrib. I. 



