10 



H. H. GRAN. 



[No. 7, 



hed kun grønne og blaagrønne alger, som kan trives der: 

 især pleier de da ofte at fyldes med Enteromorpha-årtev. 1 



Betydningen af den med flodbølgen følgende udtørring 

 kan man altsaa indse paa den ene side deraf, at de enkelte 

 litorale alger i almindeiighed paa hvert sted åndes i en mere 

 eller mindre bestemt høide over ebbegrænsen, medens kun 

 meget faa af dem gaar ned under denne, paa den anden side 

 deraf, at de sublitorale alger sjelden overskrider ebbegrænsen, 

 og naar dette undertiden sker, findes de fortrinsvis eller ude- 

 lukkende i de litorale bassiner, hvor de under ebbetiden ikke 

 blottes. — 



Hvor der ingen flodbølge findes, men kun mere eller 

 mindre uregelmæssige variationer i vandstanden, stiller for- 

 holdet sig anderledes. Over almindelig vandstand kan da kun 

 meget faa alger leve, som f. eks. Bangia crispa, Calothrix 

 scopulorum. Endog ægte litorale alger som Nemalion multi- 

 fidum gaar da i almindeiighed ikke høiere, end at de kun ved 

 extraordmær lav vandstand ligger blottede. 



2. Bolgernes mekaniske virkninger. 



Ikke alle alger er lige godt mekanisk udrustede, saa at de 

 kan udholde bølgedraget. Da våndet er mere i ro i dybet 

 end paa overfLaden, kunde man tænke sig, at mange algei 

 væsentlig af mekaniske grunde søgte dybereliggende vokse- 

 steder. Hvis dette var tilfældet, skulde man vente, at mai] 

 paa mekanisk beskyttede steder nær vandskorpen kunde gjen- 

 finde arter, der paa exponerede lokaliteter kun findes paa 

 større dyb. 



Et saadant forhold havde jeg paa Espevær flere gange 

 anledning til at iagttage. Paa exponerede steder optrædei 

 Laminariaformationen (eller undertiden Alariaformationen 2 ) 

 umiddelbart under ebbegrænsen i sin fulde yppighed, fortræu- 

 gende alle svagere alger med undtagelse af et i sin sammen- 



1 kfr. Han st. 1. c. p. 346. 



2 kfr. Hanst. 1. c. p. 350. 



