1893.] ALGEVEGETATIONEN I TØNSBERGF JORDEN. 



13 



Bictyosiphon foenicidaceus, Spermatochnus paradoxus, Ectocarpa- 

 ceer og Enter omorpha-SLvter. I samme dybde kan man paa 

 andre steder, hvor bunden er steilere, finde en ganske rig 

 vegetation af Phyllophora membranifolia, Furcellaria, Chon- 

 drus m. m. 



Om vinteren er temperaturen høiere i dybet end i over- 

 laden, hvor der ofte i længere tidsrum kan ligge is. De 

 itorale alger vil udsættes for fare dels for at fryse ihjæl, dels 

 br mekanisk at bortrives af isen. Hvor stor almindelig be- 

 ydning dette forhold har ved vore kyster, har jeg desværre 

 kke havt anledning til at iagttage. Ved Novaja Semlja er 

 .ette moment ifølge Kjell man 1 en væsentlig aarsag til li- 

 Dralvegetationens eiendommelige karakter. 



5. Saltgehalt. 



Våndets saltgehalt er ofte ikke den samme paa overfladeii 

 >m i dybet; paa overfladen vil den være underkastet større 

 ler mindre variationer paa grund af tilstr ømm ende ferskvand. 



Dette kan faa indflydelse paa algevegetationens udseende ; 

 jellman nævner de talrige bække fra bræerne som en 

 ndsynlig aarsag til den litorale vegetations fattigdom ved 

 t Murmanske hav. 2 



Ved udløbet af vore elve og i de indre fjorde vil det 

 i strømmende ferske vand især samle sig paa overfladen, hvor 

 s.tgehalten derfor ogsaa kan variere meget med nedbør- 

 isngden, vindretningen og tidvandsstrømmene. Mange alger 

 ^ af denne grund blive trængt ned til dybereliggende vokse- 

 sder. Et saadant tilfælde er iagttaget af Kle en ved Skjær- 

 sdfjorden i Nordland (Nordi. alg. p. 9). 



6. Tryk. 



Alan har endnu ingen iagttage]ser over, hvilken betydning 

 & ydre tryk har for algerne. Det ser ud, som om de fleste 



1 -jellm. Algen v. Murm. Meer p. 59. 



2 c p. 61. 



