893.] 



ALGEVEG-ETATI0NEN I TØNSBERGF JORDEN. 



27 



aæssige mellemrum. Hver sorus kan enten være udvokset 

 ra midten af en enkelt assimilationscelle eller fra de til stø- 

 lende ender af to celler. I det sidste tilfælde, som er det 

 lmindeligste, kommer mellemrummene mellem de enkelte 

 ori til at svare til to assimilationscellers længde (fig. 1). 

 )e fertile assimilationsoeller pleier nnder sporangiedann eisen 

 ike at dele sig ved tværvægge i flere celler. 



Paa samme maade som disse plurilokulære sporangier 

 •rekommer desuden unilokulære, ægformige eller ellipsoidiske 

 lorangier. De er indtil 20 t u lange og 15 « tykke (fig. 4). 



Jeg har al grund til at tro, at denne form fra Tønsberg- 

 Drden er identisk med Elachista stellaris Are sch. Jeg har 

 imlig paa Areschougs exsiccat nr. 266, som jeg ved professor 

 lytts velvilje har havt anledning til at undersøge, fundet 

 urilokulære sporangier af ganske den samme form og dan- 

 lsesmaade som den ovenfor beskrevne. 



Exsiccatets exemplarer stemmer ogsaa i alle andre karak- 

 ter vel overens med mine præparater. Specielt vil jeg 

 irnhæve som et karakteristisk kjendemerke den modsætning. 

 cr fmder sted mellem assimilationsgrenenes øvre og nedre 

 der. 



Nedenfor det sekundære vækstpunkt er cellerne ellip- 

 s diske eller næsten kugleformede, tiltagende i størrelse op- 

 o ir, med tydelig lagdelt væg. Disse celler naar sin endelige 

 s rrelse, længe førend væksten ophører ovenfor. I og oven- 

 H vækstpunktet er cellerne c} T lindriske eller svagt tøndefor- 

 nle; tykkelsen aftager jevnt opover fra vækstpunktet, eller 

 al andre ord : de sidst dannede assimilationsoeller er tykkere 

 e| de første. Paa ganske unge assimilationsgrene kan man 

 dfor iagttage en skarp modsætning mellem de store, alle- 

 r( e næsten udvoksede basalceller og den smale øvre del, 

 Sd befinder sig i livlig celledeling (fig. 5). 



I udvokset tilstand har assimilationstraadene en tykkelse 

 al 30— 40 u nedtil, medens de oventil kan afsmalne lige til 

 8-10 fi. 



Paa nogle af Ar s sch ougs originalexemplarer af FAachista 



