$3.] OVERSIGT OVER NORGES ASCIDIAE SIMPLICES. 



33 



ore processer, der undertiden har kløftet spids. Oesophagus 

 lai og buet. Maven rund. Tarmen gjør en ikke meget 

 ærk slynge (flg. 2), står i denne henseende midt imellem A. 

 liqua og A. complanata. Anus ligger noget lavere end tarm- 

 mgen, fri; randen er tyk. ombøiet og delt i flere (5) ulige 

 -)ve læber, der atter ved tværsgående furer er delt i mindre 

 rtier (fig. 5); dette er hos den første varietet; hos den 

 ; clen er tarmen meget tykkere og mere opsvulmet, tarm- 

 rngen er høiere, og anus synes derfor at ligge lavere (fig. 

 é. Alt dette kommer af en stærk udvikling af nyrekonkre- 

 i nterne og kjønsorganerne i tarmvæggen, der er bleven 

 r get tyk og svampet, medens den hos den første var ganske 

 tid. Anus har også et noget forskjelligt udseende; tarm- 

 len er nemlig meget opsvulmet og træder knopagtig frem, 

 nidens de fine, noget delte læber er spærrede vidt fra hin- 

 ajlen. Dette har ligeledes sin grund i en stærk kjønsmoden- 



Jh|l. Når dyret er udtaget af kappen, ser man altid midt i 

 tynslyngen et i almindelighed skarpkantet, ellipseformigt hul, 

 hjiri passer en liden tapformig forhøining af kappen; denne 



^ tar er fast forbundet med huden, og når nu dyret tåges ud 

 akappen, bliver der altid noget af huden siddende igjen på 

 tajjen. 



Kjønsorganerne især udbredte på tarmens indside som et 

 iKf/ærk af kanaler, der dog også sender en gren opigjennem 

 denævnte hul over på tarmens yderside for at forgrene sig 

 m*h her. 



Nyrekonkrementerne kun i tarmvæggen; de danner en 

 liéa hob i hver sin cellehinde. 



Systematiske bemærkninger. 

 At en ascidie optræder i flere i sin ydre habitus temmelig 

 ■ jellige varieteter, vil ikke forbause den, der har syslet 

 nojt med denne dyregruppe; alligevel synes ved første øie- 

 kasi de to eksemplarer af denne art, jeg har af bildet (fig. 1 

 °g 7), så forskjellige, at man uvilkårlig vil studse over, at 

 Hå henføres til samme art. At så imidlertid er tilfældet, 



.-Selsk. Fork. 1893. No. 9. 3 



