393.J OVEESIGT OVEK NORGES ASCIDIAE SIMPLICES. 



69 



Ule mine målinger er forøvrigt på spirituseksempl.), medens 

 raustedt angiver for C.papillosa, L. 7.5 cm. og Roule 6 — 10 cm. ; 

 errill omtaler dog eksempl. fra Grand Manan på 3 tommers 

 øide, så nogen betragtelig forskjel i størrelsen er neppe 

 lstede. 



Af det her anførte fremgår det tydelig, at C. papillosa, L. 

 y C. pyriformis, R., såvel på grund af sin geografiske ud- 

 :edelse som deres forskjelligheder i anatomisk henseende må 

 isees for to distinkte, om end nærstående arter. 



Geografisk udbredelse. 



Cynthia pyriformis R., er en udpræget arktisk form, der 

 ter Traustedt i det stille hav er fundet ved Østsibirien og 

 amschatka og mærkelig nok helt ned til Korea (35 — 40° 

 : br.), endvidere i det hvide hav (Wagner), - ved Spitsbergen 

 'raustedt), Norges nordkyst (M. Sars), Island og Grønland 

 (raustedt og Møller) og ved Nordamerikas østkyst helt ned 

 1 Grand Manan på 45° n. br. (Verrill). 



Ved Norges kyst er C. pyriformis, R,, efter M. Sars meget 

 jnindelig ved Finmarken og Lofoten i laminariebæltet (20 

 -40 m.) især på Nulliporer. Dens sydgrændse kan nu an- 

 sttes til 66 — 67° n. br., altsaa omtrent ved polarcirkelen. 

 Merst interessant er det, at Rathke har fundet denne art 



Bergen, medens ingen zoolog efter ham har fundet den 

 sidenfor polarcirkelen. En feiltagelse af Rathke er neppe 

 nlig; arten er artfor karakteristisk. Da nu Norges vestkyst 

 sien Eathkes tid er bleven meget nøie undersøgt, kan man 

 ^re omtrent sikker på, at arten er uddøet på vestkysten i 

 Endelsen af århundredet; som man ser et bevis for, at 

 «r også i vore dage foregår en forandring i vor havfaunas 

 ^ akter, idet de arktiske former, der er blevne igjen ved 

 wt lands vestkyst efter en tidligere jordperiode, lidt efter 

 14 dør ud, hvorved faunaen her bliver mere og mere 

 u andet boreal. 



