1893.] 



PERLEMORSKYER. 



39 



til et og samme Punkt i Skyen. Farverne kunne ikke benyttes 

 hertil, da de ikke tilhøre Gjenstanden selv, men bero paa saa- 

 danne Omstændigheder, at hver Iagttager ser sin egen . Farve. 

 Ved Hjelp af Skyens Azimut, Højde og Forsvindingsøjeblik i 

 Jordskyggen kan man ogsaa, som ovenfor vist, ved Observa- 

 tioner fra et enkelt Sted faa bestemt dens Plads i Kummet. 



Ved at bestemme Forandringen i Azimnt og Højde af en 

 Sky eller et markeret Punkt i samme, med de samme Hjelpe- 

 nidler som ovenfor nævnt, kan man finde Forandringen af dens 

 3ted i Eummet eller dens Bevægelses Retning og Hastighed. 



Den atmosfæriske Tilstand findes af de meteorologiske Ob- 

 ervationer og synoptiske Karter. Bevægelse af ægte Cirrus- 

 kyer vil det være af Vigtighed at faa constateret, ligesom Til- 

 tedeværelsen af store Ringe om Sol eller Maane; Observationer 

 ra hejtliggende Steder kunde tjene til Oplysning i flere Ret- 

 inger. 



Lyset, der kommer fra iriserende og med dem i Klasse 

 taaende hvide Skyer, bør undersoges paa dets Polarisation. 

 [erved faar man et Middel til at bedømme, hvorvidt det er 

 ^flecteret Lys eller ikke. 1 Ved at analysere det spectroscopisk 

 an man finde af hvilken Orden Spectret er og derefter muligens 

 )mme til Kundskab om Natur, Form og Delenes Gruppering af 

 it. Stof, hvoraf Skyerne beståa. 



Jeg vilde anse det for meget ønskeligt, om andre Meteoro- 

 ger og Fysikere vilde meddele Iagttagelser og Undersøgelser, 

 ir kunde tjene til at opklare de iriserende Skyers Væsen. 



1 Professor Torup har meddelt mig, at han har betragtet Perlemor- 

 < skyerne gjennem etNicolls Prisma og ved Drejningen af dette fun deb 

 ' at Farverne forandrede sig paa lignende Maade som de, dobbelt- 

 brydende Krystaller give i et Polarisationsapparat. Polarisations- 

 I planets Stilling blev ikke bestemt. 



(Trykt 25 Maj 1893.) 



