1893.] 



OSLO DOMKAPITELS ALTRE OG PRÆBENDER. 



5 



Paa samme Tid havde Kirken disse Præbender: 

 1. St. Annæ Pr. 2. Store St. Annæ Pr. 3. Hellig Haakons 

 Pr. 4. St Dorotheæ Pr. 5. Hellig Løsens Pr. 6. Hofs Pr. 

 7. Cantoria. 8. Sacristia. 9. Campanistria. 



Da Jordebogen sees at være affattet med Omhu og Nøiag- 

 tigked, og da der bestemt skjelnes inellem Altre og Præbender, 

 maa man ogsaa antage, at naar der i Diplomatariet^tales om Hellig 

 Haakons Alter og Helligløsens Alter i Mariækirken (D. N. II, 

 771 og 1162, samt VI, 771), saa er det et mindre nøiagtigt Udtryk 

 for «Præbende». Herfor taler vel temmelig afgjørende, at det 

 maatte synes umuligt for nogen kirkelig Autoritet i den Tid, 

 hvorom her kan være Tale, at indvie et Alter til en ikke 

 kanoniseret 3Iand. medens man vistnok kunde stifte en Præbende 

 til Afholdelse af regelmæssige Forbønner og Messer til Ære for 

 Mariækirkens Velgjører og paa egen Haand tillægge ham Præ- 

 dikatet «den hellige». Der haves ogsaa flere andre Eksempler 

 paa, at „ Præbender" og „ Altre" er blevne sammenblandede. 



Som bekjendt mistede Kirkerne ved Reformationens Indførelse 

 det saakaldte „Vikarie-Gods", det vil sige Gods, der tidligere 

 var testamenteret til geistlige Institutioner, og hvorpaa der blev 

 gjort Krav af Personer, der beviste sig at være vedkommende 

 Testators lovlige Arvinger. Enkelte Præbender eller Altre 

 mistede Domkapitlerne derved, at Kongen ligetil bortgav dem 

 til en eller anden. 



Fra Halvardskirken kom saaledes følgende Gods: 



1. BartMomæi & Barbara Alter, der forsvinder og maa 

 være bleven reklameret af Hartvig Krummedikes Arvinger. 



2. Hellig Legems Alter skjænkes af Kongen i 1546 til Oslo 

 Hospital (Eigsreg. I, 88). 



I 1538 fik Peder Bagge som Arving efter Biskop Muus 

 Kongens Tilsagn om at erholde det af denne stiftede „ Alter i 

 Oslo Domkirke" (o: det til Afholdelse af Mariætider legerede 

 Jordegods), mod at affinde sig med Altrets Indehaver Hr. Mads 

 Finne (Eigsreg. I, 56). Da man imidlertid senere fineler Dom- 



