1893.] BOTANISK K UNDERSØKELSER I ROMSDALS AMT, 



23 



lavere fjeldplateau Skiri fjel d udviste en endnu tarveligere 

 fora, og efter udsigten derfra at demme syntes det samme at 

 være tilfældet med de nærliggende fjeldpartier rcod nord og vest. 



Fra Kabben fortsattes langs den sydlige skraaning af Laag- 

 tunga forbi de nordre og sondre Hanedalsbotnvande (1625 m. 

 o. h.), der ligger paa grænsen mellem Romsdals og Søndmere 

 fogderier i en storartet, vild natur: mod nord Hogtunga 

 (1893 m.), i syd Karitind (1967 m.) og i vest Pyteggen 

 (1983 m. o. b.), der ansees for at være det beieste fjeld i 

 Romsdals amt. Over storstenede urer og dryge bræer paa det 

 sidste fjelds sydside i skaret mod Høgstolen (1635 m.) tog jeg 

 derpaa ned til Øvste Rendalsvatn, bvorfra Rendøla fulgtes ned 

 til Rendalssætrene ved Rendalsvandet (,,Langvandet u ), hvorefter 

 veien fortsattes ned til gaarden Nedre Røddal i Tafjord, 

 tilhørende Nordalens prestegjeld i Søndmore. Vegetationen i 

 <let passerede høifjeldsparti var, som man kunde vente, yderst 

 tarvelig, idet kun en og anden nøisom plante (som Ranunculus 

 glaciaUs L., AUosurus crispus Bernb. eller Luzula-axtev) viste 

 sig mellem stenblokkene, og under bræerne ved snebækkene 

 voksede kun planter som Salix herbacea L. og Ranunculus gla- 

 -cialis L. Fjeldsiderne mod Rendalens nedre parti og våndet er 

 bevoksede med en yppig subarktisk flora. Dalbunden er ved 

 våndet temmelig bred og tildels bevokset med birk og furu. 

 Paa myrene bemerkedes her, blande almindelige Carices og 

 JZricphora, Drosera intermedia Hayne i selskab med Dr. rotundi- 

 folia L. Den dalkjedel, hvori Rendalsvandet ligger, omgives af 

 fjelde, der tildels er af en betydelig høide: Svarteggen J ), Naas- 

 liorn og TLorsnaas mod syd, Høgstolen mod øst, partiet Skjerv- 

 løipfjeldet, Meleggen og Smaakopeggene mod nord og den lang- 

 strakte Roddalseg mod vest. Fjeldvidden saavel oppe paa 

 Skjervløipfj eldet (her dog Carex rupestris All.) som paa 

 Røddalseggen og de snebare midtre partier af Svarteggen 

 viste sig at være yderst plantefattig. Overraskende var det 

 derfor paa Svarteggens laveste partier „Dermaalshaugene" 



) Paa amtskartet har Svarteggen byttet plads med fj eldet Nibba. 



