26 



OVE DAHL. 



[No. 21. 



karakter med en og anden af de almindelige fjeldplanter. Men 

 i lierne og skredene paa ost- og nordsiden af det sidstnævnte 

 vand forandrer floraen karakter. Allerede paa afstand til- 

 trækker den brogede vegetation sig opmerksomheden. Hoved- 

 bestanddelen viser sig at være Origanum vulgare L., af hvis 

 blomster urerne rodner, og hvis sterke lugt fylder lien og dal- 

 bunden. Medens denne boreale flora omtrent er eneraadende i 

 liernes nedre partier (indtil c. 500 m. o. h.) og i urerne, bliver 

 den overst oppe henimod fjeldvæggen sterkt opblandet med 

 subarktiske planter som Mulgedium alpinum Less., Aconitum 

 sept entr ionale Koll., Ranunculus aconitifolius L., store græs- og 

 bregnearter (Milium effusum L., Calamagrostis phragmitoides 

 Hartm., Polystichum filix mas Roth , Asplenium filix femina 

 Bernh., Polypodium alpestre Hoppe), og paa de lodrette skrænter 

 optræder endelig den sædvanlige fjeldflora, navnlig Carex 

 atrata L. og Saxifraga Cotyledon L. i mængde. Paa våndets 

 syd- og vestside syntes derimod det subarktiske element at være 

 sterkest repræsenteret saavel nede i lierne som i de lysegronne 

 partier ovenfor urerne under Røddalseggen. Dette syntes ogsaa 

 at være tilfældet paa det sidstnævnte fjel ds nord- og vest- 

 skraaning mod Øvre Roddal, en fra Nedre Roddalsvand mod 

 syd gaaende sidedal til Roddal-dalen. Ved Nedre Roddal saaes 

 flere Hieracia, saaledes antagelig E. præaltum Vill. å hirsutum 

 Koch, dubium L. (3 hirsutum Hartm. Nedenfor våndet ind- 

 snævres dalen, og man passerer den bratte Roddalsstig, muret 

 ind i fjeldvæggen ved det vilde Nedstedalsgjuv (115 m. dybt), 

 ned til gaarden Øien, der ligger paa et fladt plateau. Herfra 

 gaar det atter brat nedover mod pladsen Sæterbakken. Vege- 

 tationen er her, især i de bratte øiaskred ovenfor den nævnte 

 plads, overraaade frodig, bestaaende af boreale planter, hvoraf 

 især Origanum vulgare L., Verbascum nigrum L. sammen med 

 Aconitum septentrionale Koll. er sterkest fremtrædende. Fra 

 Sæterbakken gaar veien atter nedover bratte bakker langs den 

 fossende elv ned til Heimste Roddal med et nyt vand (155 m. 

 o. h.), hvorefter veien fortsætter endnu 3 km. langs Roddolas 

 stryk l.ed til Tafjord ved fjordbunden. Vegetationen er ogsaa 



