2* 



OVE DAHL. 



[Xo. 21. 



dalen fra plateau til plateau, afbrudte ved snevre pas mellem 

 fjeldvæggene og bratte bakker langs den fossende elv, uer 

 danner fald paa fald. Vegetationen mellem Kaldhussætervand 

 og Heimste Reddalsvand er overmaade yppig, men overveiende 

 af subarktisk beskaffenhed. Dog bemerkedes i lierne under 

 Storfjeld en del af de almindeligste boreale planter som Gera- 

 nium Robertianum L., Hypericum quadrangulum L., Clinopodiam 

 vulgare L., Verbascum ni grum L., f. eks. nær gaarden Kaldhus- 

 dal blandt enkelte hassel- og almetrær. Her bemerkedes ogsaa 

 Polemonium coeruleum L., der synes at være meget .[sjelden i 

 disse trakter, siden jeg intetsteds ellers saa den. 



Fra Kaldhussæter undersøgtes først de i syd liggende kol- 

 lede partier, Middagsbornet og Saathaugen, mellem 111- 

 stigen i vest og Fagerbotn i øst. Vegetationen oppe paa fjeld- 

 vidden viste sig her at være yderst fattig og frembød intet af 

 interesse. Lierne ned mod Illstigen var bevoksede med en 

 typisk subarktisk vegetation, hvoriblandt særlig kan fremhæves 

 de kjæmpemæssige eksemplarer af Angelica Archangelica L., 

 Mulgedium alpinum Less., Aconitum septentrionale Køll., Banun- 

 culus aconitif olius L., Melandrium sihestre Eøhl. 



Over Illstigen foretoges dernæst en tur gjennem Xørre Her- 

 dal mellem Hereggen og Jordhorn langs elven og et par mindre 

 vand ned til Herdalssætrene ved Herdalsvandets sydende (493 r . 

 o. h.). Vegetationen var ogsaa her subarktisk, iblandet med 

 endel af de fjeldplanter, der foretrækker fugtige steder, spe- 

 cielt snevand, som Veronica alpina L., Arabis alpina L. : 

 Cerastium trigijnum Vill.. Saxifraga stellaris L., Epilobium 

 lactiflorum Hausskn. & Hornemanni Echb. I selskab med 

 disse voksede Cerastium arcticum Lange i de fugtige urer 

 ned mod våndet syd for det egentlige Herdalsvand. I lierne 

 ved Herdalsvandet, saavel under det steile, kamformede fjeld 

 Hereggen (1520 m. o. h.) paa østsiden som under den hestesko- 

 formede fjeldkolos Torviøisa (1827 m. o. h.) paa vestsiden, er 

 ligeledes subarktisk vegetation sterkt fremtrædende med planter 

 som Aconitum septentrionale Køll. og Struthiopteris gernvinica 

 Willd. 



