32 OVE DAHL. BOTAN. UNDERS. I ROMSDALS AMT. [No 21. 1893.] 



skraaning, langs Fetevandet, gjennera (Kaldhussæter— )Rendalen 

 mellem Feteggen i øst og Kolbe i vest, opad reset paa amts- 

 grænsen mellem Langeggen i vest og Heilstugueggen i øst, 

 hvorefter toges ned til Hamseviken ved Breidalsvandet, hvorfra 

 chausseen fulgtes til fjeldstuen Grjotli i Skiaker. Vegetationen 

 paa det omtalte høifjeldsparti frembyder iutet af speciel inter- 

 esse, kun sædvanlig fjeldflora og subarktisk vegetation i lierne. 

 Ved chausseen nær Grjotli bemerkedes i nogle sumpe Sparga- 

 nium hyperboreum Læstad. Om mine undersøgelser ved Grjotli 

 øg Nysæter er talt ovenfor. 



Fra Grjotli reistes ad chausseen til Djup vashytten paa 

 Djupvandets vestside. I Stavbrækkerne ved grænsestenen mel- 

 lem Kristians og Eomsdals amter bemerkedes Carex rupestris 

 All, men ellers kun sædvanlig høifjeldsflora og subarktisk li- 

 vegetation. Ved Djupvashytten bemerkedes en liden &afor-bastard, 

 en form af S. norvegica (FrJ Ands., maaske S. sarmcntacea 

 Hartm. Bl. Norg. Fl. 481. Ved våndets vestende og nær vand- 

 skillet har prof. A. Blytt fundet den særlig i Jotunfjeldene ei 

 sjeldne Carex r ufin a Dr. 



Fra Djupvashytten fortsattes ad chausséen ned til Geiranger. 

 Vegetationen er paa dette stykke, der sænker sig terrasseformig 

 som i de nævnte dalfører i Nordalen, ensformig, om end i lierne 

 tildels temmelig frodig, indtil c. 450 m. o. h. Her begynder 

 langs chausséen den boreale flora at vise sig med de paa disse 

 kanter almindelige repræsentanter som Verbascum nigrum L., 

 Origanum vulg are L. etc. 



Denne vegetation, tildels meget frodig, fortsætter ned til 

 fjordbunden. I urerne bemerkedes her den samme vegetation 

 som ved Tafjord, dog, som det efter det flygtige besøg syntes, 

 ei saa artrig. Nævnes skal her blot karakterplanter som Hu- 

 mulus Lupulus L., Hype.ricum perforatum L., Lampsana eom- 

 munis L., Trifolium medium L. 



(Trykt 4 december 1898). 



