12 



Argos, turde dog Intet paakalde en saa almindelig, for alle for- 

 staaelig og i sine Resultater saa vidtrækkende Interesse som 

 Fundene af de græske Portræter i Fayum, som i de sidste Aar 

 har forbauset Verden. Det er Underlandet ved Nilens Bredj 

 den menneskelige Kulturs Vugge, dette Land, der mærkeligt nok 

 netop paa vor Klodes yngste Alluvialdannelser viser os Resterne 

 af dens ældste Kultur, det er det gaadefulde Ægypten, der nylig 

 endnu engang har aabnet sin hemmelighedsfulde Jord > og beredt 

 Verden en ny Overraskelse, dennegang et Indblik jikke i den 

 ægyptiske, vi der søgte, men i den græsk-romerske Kunst, der 

 kaster et nyt og hidtil uanet Lys over en Side af Oldtidens 

 Kultur, som man med tilsyneladende god Grund troede lukket 

 for alle Tider. — Bet antiJce Maleri, som, medens vi kjende 

 saa mangfoldige Rester af monumentale, antike Bygninger og 

 Skulpturer, maatte ansees [for at være for evig tabt, opstaar 

 paany af Graven, og Me af en græsk eller romersk, men af en 

 cegyptisk Grav. Det Land, om hvilket vor ferste Skolelærdom 

 lærte os, at det var hermetisk tillukket for fremmede Indfly- 

 deiser, dette Land var det forbeholdt at sprede et Lys over en 

 Side af det græsk-romerske Maleri, som hverken Pompeji eller 

 Olympia, hverken Athen eller Pergamon har kunnet lære os 

 Noget om: af Ægyptens Grave — idet man i disse Grave 

 søgte noget ganske Andet, søgte ægyptiske Oldtidslevninger — 

 reiser sig det græske Fortrætmaleri i overraskende Skjønhed og 

 karakteristisk Livsfylde, ja man kunde fristes til at gaa et 

 Skridt videre og sige, at medens de Malerier, Pompeji har vist 

 os, og de Silhouetter, som Vasebillederne afsløre for os, paa faa 

 Undtagelser nær ere enten mere og mindre dygtigt Kunsthaand- 

 verk, eller, naar det kommer højt, mere og mindre dygtige 

 Copier efter berømte, tabte Mesterverker, og kun i faa Tilfælde 

 virkelige, originale Kunstverker i dette Ords høiere Betydning, 

 saa har vi her en hel Række virkelige, betydelige Kunstverker 

 for vore Øine, om end ogsaa her godt er blandet med mindre 

 godt og med slet, om end deres Mesteres Navne ere tabte, 

 og om de end alle kun repræsentere en eneste Side af Oldtidens 

 Kunst, — men fremfor Alt, de tilhøre ogsaa efter sin Teknik 



