28 



„Øiet er Sjælens Speil", siger et gammelt Ord, og det er 

 synligt, at hin Tids Kunstnere har segt at indlægge saameget 

 Sjæl som muligt i sine Billeder ved det ikke ganske priselige 

 Middel at gjere hint Speil saa stort og omfangsrigt som muligt. 

 Hvis vi kun havde et eneste saadant Billede for os, vilde det 

 store, aabentskuende Blik ikke være os paafaldende anderledes 

 end som et individuelt Træk, der kunde være ganske naturligt; 

 men seet i Række, ved Siden af hverandre, overtyde disse vidt- 

 aabnede Øine os om, at vi staa foran en tillært, manierert 

 Maade at frembringe Liv og Spil i Portrætet. Men det maa 

 indrommes, at der i disse store Øine bevæger sig et rigt nuan- 

 ceret Sjælsudtryk, ligefra stum gribende Sorg og fromt Alvor 

 til spillende Munterhed og barnlig Uskyld. At imidlertid en 

 saadan Manierisme er trængt ind i Kunsten synes mig ogsaa at 

 afgive et Vidnesbyrd om, at vi i disse Billeder staa foran Ver- 

 ker fra det 2det Aarhundrede, da i Plastiken den Hadrianske 

 Tids Manierisme netop indpodedes paa den Traianske Realisme. 

 Endnu en BemærJcning om disse Øine. Der er en Egenskab ved 

 visse Portræter, som i Kegelen slaar Ikkefagmanden med Beun- 

 dring; man hører ofte sige: „Det Portræt har den magiske 

 Egenskab, at det vender sine øine efter En, hvor man saa 

 staar i Stuen". Denne Egenskab ved et Portræt frembringes 

 nu ikke ved nogen særlig kunstnerisk Dygtighed hos Mesteren r 

 men simpelthen ved Iagttagelse af en bestemt optisk Lov: Ma- 

 leren behøver kun istedetfor at lade Modellen fæste sit Blik 

 paa et eller andet tilfældigt Punkt at forlange af sin Model, at 

 han eller hun skal se Maleren ret i øinene, saaledes at Blikket 

 bliver parallelt, d. v. s., Modellens venstre Øie ser paa Malerens 

 høire, og hans høire paa Malerens venstre Øie. Derved opstaar en 

 Correspondance mellem Malerens og Modellens Blik, og mellem 

 det maiede øies og Malerens Blik, og denne Correspondance vil 

 ogsaa finde Sted mellem det maiede Øie og Beskueren, naar 

 denne ser paa Billedets øine, og — da de maiede øine jo ere 

 fæstede paa et Plan, vil dette finde Sted, hvad enten saa Be- 

 skueren staar paa det Punkt, hvor Maleren stod, da han maiede 

 det, eller paa et hvilketsombelst andet Sted i Rummet. For at 



