29 



tunne gjøre dette maa Modellen imidlertid befinde sig i en vis 

 Afstand — mindst ca. 4 å 5 M. fra Maleren. — Da nu disse 

 Portræter alle ere stillede næsten ret en face, har Modellen i 

 de fleste Tilfælde seet Malerne paa den nævnte Maade ret i 

 øinene, og saaledes gaar det til, at de fleste af disse Portræter 

 folge os med sit vidtopspærrede Blik, fra hvilket Punkt vi end 

 betragte dem. 



Det er unægteligt, at hvad der i disse Portræter fremfor 

 Alt frapperer os, er deres overordentlige Livlighed og Udtryks- 

 fuldhed, hvortil da disse vidtopspærrede Øine i ikke ringe 

 Grad bidrage, idet de give Billedet ikke blot noget individuelt, 

 men tillige noget momentant, noget, der slaar os med Indtrykket 

 af, at disse for Aartusinder siden afdode Personer ere vore 

 Medlevende, vore Samtidige, saa at vi ved flere af dem faa en 

 tydelig Fornemmelse af Liglied med Personer, vi have Ijendt. 

 Hertil bidrager nu ogsaa noget vist modernt i flere kvindelige 

 Figurers Coiffure og Dragt, der synes at gjere dem til Bom af 

 noget forlagte Modeperioder af vort eget Aarhundredes forste 

 Halvdel. Det ypperlige kvindelige Portræt (fig. 5, Graf No. 45) med 

 det lidt sensuelle, bløde Træk om Munden, det kunstigt krep- 

 pede Haar, Perlebaandet om Halsen, øredopper i Ørene og en 

 Dragt, der meget vel kan betegne en af vort Aarhundredes 

 Blusekjoler, synes mig levende at erindre om Damer, der var 

 unge og smukke i min Barndom i 1830- og 1840-Aarene — 

 andre, som det mandlige Portræt (fig. 4, Graf No. 21), vil i sin 

 Udferelse synes malet af en Florentiner i Quattrocentoet. 

 Overfor de bedste og bedre af disse Portræter har man en 

 umiddelbar og uimodsigelig Fornemmelse af, at de slaaende 

 maa have lignet sine Originaler, skjøndt vi ikke kjende dem, 

 Noget, der jo ofte er Tilfældet overfor rigtig dygtigt udferte 

 Portræter: saa individuelt, saa rent particulært er Udtrykket 

 og Formen. 



Men den overordentlige Livfuldhed og slaaende Lighed, 

 der maa have udmærket saa mange af disse Portræter, leder os 

 umiddelbart over til et Spørgsmaal, der er af høieste Vigtighed 

 og af stor Interesse, skjøndt det neppe med fuld Sikkerhed paa 



