32 



Kunsts Realisme, der har afløst de gamle, schematiske, ægyp- 

 tiske Dødsmasker. Dette er naturligvis kun en Hypothese, men 

 en, der — hvis den er rigtig — kan give os en Forklaring 

 over disse Portræters Tilblivelsesmaade, der ellers vil være 

 vanskelig at forståa. Ganske vist have vi enkelte Undtagelser, 

 der dog kun synes at bekræfte Regelen, saaledes en gammel Mand 

 og en Kvinde, som Sygdom og Lidelse har mishandlet saaledes, 

 at hun i Hæslighed ikke giver vore Dages Realisme noget efter. 



Det sidste Spørgsmaal, der endnu fordrer Besvarelse, er 

 Spørgsmaalet om den i disse Billeder anvendte Teknik, og vi 

 staa her ved en af de betydningsfuldeste Sider af disse Fund, 

 idet de endelig løse for os Spørgsmaalet om, hvad der forstaaes 

 ved den hos de Gamle ofte omtalte Enkaustik, det enkaustiske 

 Maleri. Vi ånde i Oldtiden anvendt tre forskjellige Fremgangs- 

 maader i Malerkunsten, Fresko, Tempera og Enkaustik. — 

 FresJcoteJcniken bedækker den Flade, der skal bemales — for- 

 trinsvis Vægge — med flere Lag af Puds, en Blanding af 

 Kalk og meget lin Sand, og medens Pudsen endnu er vaad, 

 iægges Farven paa. Denne bestaar af visse mineralske Farve- 

 stoffer, især Jordfarver, der ere opløste i Vand (Vandfarver), 

 der indsuges af den vaade Kalk og forbinder sig med denne, 

 eftersoin den tørrer ind. Navnet al fresko har denne Teknik 

 naturligvis faaet deraf, at den kun kan udøves paa den „friske" 

 d. v. s. vaade Puds. 



Temperamaleriet (af ital. temperare, blande, tilsætte) kunde 

 ogsaa udføres paa Træ (eller Lærred) og erstattede, paa en Tid, 

 da Oljen ikke var kjendt som Bindemiddel for Farver, denne 

 ved Gummi eller Lim; først i Middelalderen brugtes, som det 

 synes, Æggehvide og klæbrige Plantesafter hertil. Tempera- 

 maleriet naar dog aldrig Oljemaleriets mættede Farvepragt og 

 pastøse Realitet, saalidt som Freskomåleriet. Vi vide, at Græ- 

 kerne og Romerne for sine Vægmalerier anvendte Fresko- og 

 Temperatekniken, mens de for sine Staffelibilleder brugte det 

 saakaldte enlzaustisle Maleri. Mens de talrige Fund af Væg- 

 malerier i Pompeji, paa Palatin og andre tillod os nogenlunde 

 klart at faa Forestilling om de Gamles Fresko og Tempera- 



