41 



Arbeidet, som bærer Titelen „Beobachtungen am Pulkowaer 

 Passageninstrument im ersten Vertikal in den Jahren 1890 und 

 1891, nebst Ableitung der Polhohenånderung", har dels sin 

 almindelige Interesse derigjennem, at det giver et nyt Bidrag 

 til Besvarelsen af Spørgsmaalet om Polhøidens periodiske For- 

 anderlighed, et Bidrag, der er af saameget større Betydning, 

 som det er udført efter en ganske anden Methode end de i de 

 sidste Aar i Tyskland og samtidig i Honolulu udførte Observa- 

 tionsrækker; dels har det en mere speciel Interesse derved, at 

 det virker tilbage paa Eesultatet af en her i Christiania i 1887 

 udført Observationsrække, hvorved ogsaa her den periodiske 

 Foranderlighed i nogen Grad kommer tilsyne. 



Efter at have udviklet Theorien for Behandlingen af Ob- 

 servationerne og omhandlet disses Udførelse — Observationerne 

 strækker sig fra April 1890 til Juni 1891 og er 500 i Tallet — 

 begynder Forf. med at udlede Deklinationer og Egenbevægelser 

 for 18 Stjerner med Deklination omkring 59 og derfor særlig 

 skikket til Polhøidebestemmelse i første Vertikal i Pulkowa. 

 Hertil har han tydeligvis benyttet alt det Materiale, der har 

 staaet til hans Raadighed, idet det omfatter ikke mindre end 

 44 Stjernekatalbger fra 1750 til nu, behørig reduceret til et 

 fælles System. Skjønt disse Deklinationer saaledes maa ansees 

 for at have al den Sikkerhed, som for Tiden overhovedet kan 

 opnaaes ved absolute Bestemmelser, benyttes de dog kun som 

 foreløbige, idet de enkeltvis kan forbedres ved de senere føl- 

 gende relative Bestemmelser. I Forbindelse hermed meddeler 

 Forfatteren ogsaa Egenbevægelsen af de samme Stjerner, ud- 

 ledet ved at sammenligne hans egne Observationer i første 

 Vertikal med lignende af W. Struve i Aarene 1840—42 og af 

 Nyrén i 1879—82; disse, som for det meste stemmer godt med 

 de af Katalogerne udledede, anser han for endnu sikrere, hvad 

 ogsaa tør være Tilfældet, ialfald. for de af Struve for 50 Aar 

 siden observerede Stjerner. 



Af de 18 Stjerner var 3 af tilstrækkelig Klarhed til, at 

 Forf. kunde observere dem Aaret rundt, nemlig å Cassiopeiæ, 

 v Ursæ Majoris og i Draconis (i det følgende for Kortheds 



