— 121 — 



V. Hochstetteri Fries Lichen. Europ. 435. — På Gottlands kalkklip- 

 por nära Kams, kring Tenglings myr, Thorsburgen, isynnerhet 

 utmärkt vid Lnmmelund. Mindre tydlig, Oland vid Borgholm 

 (1853 . — Hittills endast anmärkt i S. Tysklands kaiktrakter, 

 TViirtenvberg och Bayern. 



V. plumbea Fries Lichen. Europ. 438. 



a) thallo plumbeo L cresio-ciuereo, apotheciis innatis. Verr. caerit- 

 lea D. Cand. — Normal på Olands och Gottlaud kalkklippor 

 t. ex. på Thorsburgen och vid Borgholm, öfverensstämmande, 

 med Exsicc. Schaerer n. 102, Hefp n. 223; med mera h vit- 

 grå lafbäl, lik Exsicc. v. Zwackh n. 248 (och på Kolmordens 

 kalkberg\ Gottlaud på Gauneberget o. fl. st. 



b, thallo cinereo-fusco-olivaceo, apotheciis semi-immersis — när- 

 mande sig till Verr. caerulea /? fusca Schaerer. 



Allmän och ymnig på Gottlands kalkklippor, mera i skugga, 

 L. Carlsö, nära Kams, St. Ihre, vid Tengliugs myr, Lojsta på 

 Thorsburgen o. s. v. 



Anm. Den i K. Vet. Ak. Handl. 1846, s. 220 såsom Gott- 

 ländsk uppgifna Sagedia verrucarioides, är endast en genom i 

 rutor sönderremnad lafbål något afvikande, mörkgrå form af 

 denna Verr. plumbea b. 



Y. nidulans: thallo tartareo fusco (saepius obsoleto) apotheciis lapidi 

 insculptis denique liberis, peritheciis integris submembranaceis, 

 ostiolo fusco-uigro planiusculo umbonato deciduo collabentibus, 

 tandem dilapsis foveas concavas ore regulari circulari in lapide 

 relinquentibus. 



På Gottlands kalkklippor h. o. d. såsom på Thorsburgen, vid 

 Lojsta o. fl. st., Oland Alfvaren på kalkstenar. 



Under namn af Verr. rupestris a Schraderi finnes denna form 

 stundom gifven i Schaerers Schweiz. Exsiccater n. 103, (sam- 

 manblandad med andra former) ehuru Schaerers beskrifnino- 

 Enum. Lich. Eur. s. 217, icke kan på densamma lämpas. — 

 Frukternas iusänkning och bildning med ett aflallande mynnings- 

 lock och det nedre hiunaktiga hyllet efter lockets affall samman- 

 krympande, slutligen utfallande utur den stenens ihålighet, i 

 hvilkeu det varit insänkt, öfverensstämma med fruktbildningen 

 hos Verr. rupestris Fries. Men latbålen är brun eller gulbrun 

 och qvarlcmnar, då den icke utbildas, på stenen en brunröd 

 eller mörkgrå färg. Frukterna äro mer än dubbelt, ofta flera 

 gånger större äu hos Verr. rupestris, slutligen lossade, fritt sit- 

 tande i stenens ihålighet. Mynningslocket är brunaktigt svart 

 med trubbig rundad papill eller buckla. Efter frukternas ut- 

 fallande är urhålkningen skållik med cirkelformig öppning. 



Anm. »Limboria species nova?» Öfversigt af K. Vet. Ak. Förh. 

 1857, Jan. s. 9, flerstädes på Gottlands kalkklippor, vid Kams, 

 på Thorsburgen, vid Gardffrungs i Stenkumla, alltid utmärkt ge- 

 nom en glatt, åt grönt skimrande, med kalkstenen likasom sain- 

 Öfvers. af K. Yet.-ATcad. Förh. Årg. U. N:o 4. 2 



