— 122 — 



manväxt lafbål och oregelbundet remnande mynningslock, hvar- 

 före den väl af äldre lichenologer liar blifvit öfversedd men visst 

 icke kunnat blifva förblandad med Verr. rupestris, är bland de 

 former, dem jag tills vidare ej vågat upptaga, men i mina an- 

 teckningar benämnt Verruc. lirnborioides, då fruktbildningen icke 

 heller fullkomligt öfverensstämmer med Limboria. 



Jerate de anförda kalklafvarna, må slutligen, såsom för 

 Gottlands ocli Olands lafvegetation karakteristiskt följande til- 

 läggas : 



Den fordom på Gottland anmärkta Stereoc. inerustatum, den 

 enda art af detta slägte, som tillhör kalktrakter, har icke åter- 

 funnits. Deremot anmärktes 1855 en upprätt, lågväxt, men ym- 

 nigt fruktbärande form af Stereoc. paschale, genom en besynner- 

 lig afvikelse från -artens vanliga växtplats, ymnigt på Fårö i 

 sandkullarne af den fordom uppvräkta hafssanden kring Olle 

 Hau och vägen till Ava. 



Jemte Lecid. leucoplaca, ymnig vid Lummelunds träsk, Loj- 

 sta och fl. st. på Gottland, förtjenar såsom uteslutande tillhörig 

 kalkgrundstrakter, och derföre för båda öarnes lafvegetation ka- 

 rakteriserande, att anmärkas: 



Lecanactis impolita Futes Licheri. Europ. 183, 372, Gottland, mellan 

 Kams och Lummelunds Träsk, vid Ethelhem o. s. v., Öland vid 

 Ottenby, Böda m. m. 



För båda öarna gemensamma trädlafvar förtjena nämnas, 

 såsom väl icke uteslutande tillhöriga den yngre bergbildningens 

 nejder, men dock egentligast inom dem i någon vidsträcktare 

 utbredning och ymnighet hemmastadda: Parm. hcematornma (ar- 

 borea), Biat. rosetta (sparsamt), Biat. quernea, Biat. dryina. 



Thelotrema lepadinum och Pyrenothea leucocephala Fries, 

 med dess Lecidinska former, äro jemväl ej mindre inhemska på 

 Öland än på Gottland». 



