— 126 — 



Ctesjjites la ti, I — 3 unc. alti, tomento ferrugineö laxiua 1. dense 

 colnerentes, infra pallidi, supra virides 1. lutescentes, nitidi. 

 Plantte simplices 1. parce ramosaa, erectae, strictae, caule brunneo, 

 tenui, fragili. Folia erecto-patentia, strictissima, sicca hinc inde 

 curvata, dehinc sensim majora et longiora, maxime fragilia, ca- 

 naliculata, e basi lanceolatå in subulam longissiraam, integerri- 

 rnam attenuata, nitida, dorso lrevi ; nervus latus, totam subulam 

 occupans; cellulae apicis rotundatas, medire elongat;e, ad basin 

 quadratae, femigineae, omnes chlorophyllo fårctse. Fruetus inno- 

 vationibus saepe pseudolateralis. Perichcethim 12-phylluni, folia 

 perichret. semivaginantia-convoluta, subito in subulam longissi- 

 mam, integerrimam ét fragilissiniam elongata; nervus multo te- 

 nuior, exeurrens; areolatio laxior. Vaginula cylindrica, fusca. 

 Cajysula in seta laevi, straminéå, unciali 1. minore, ovata, incurva, 

 pachyderma, pallidé ferruginea, obsolete stviata, collo paulo 

 distincto. Annuhts duplex, fugax. Peristomii deutes rufo-fusci, 

 ad medium regulariter bifidi. Sporce mediocres, pallidoferru- 

 ginere. Opercuhim löngitudinem capsulae aequans, e basi rufa 

 in rostrum pallidum attennatum. Calyptra straminea, apice fusca, 

 hyalina, operculo fere duplo longior. 



Planta mascula femineis intermixta, multo gracilior. Folia 

 minora, latiora, saepius homomalla, in statu sicco magis curvata, 

 minus fragilia, nervö tenuiore. Flores 3 — 8 in eodem ramo, 

 laterales et terminales, gemmiformes, 6-phylli; folia perigon.|ex- 

 teriora e basi lanceolatå, ferruginea, subulata, interiora latissima, 

 concava, acuniiuata, nervö tenui instrueta; antheridia et paraphy- 

 ses numerosa. 



Anm. Denna art skiljes genast från D. strictum med sitt 

 korta och krökta fröhus, frän D. elongatum och congestum genom 

 sina länga, raka och ytterst spröda blad. Inom Europa finnes 

 ingen med den ifrågavarande nära beslägtad art; dess närmaste 

 granne är, sä vid t man säkert kan dömma af beskrifning och 

 figur, en antipod-art, D. setosum Hook. fil. et Wils. Fl. Ant- 

 aret. I, pag. 129 tab. LYI1I fig. 5, från Aucklands och Camp- 

 bclls-öarna, hvilken likväl har siigade bladkanter. 



10. Sphagnum fimbriatum Wils. Fl. Antarct. II, p. 398. 



Hab. in paliule Falktiäsket infra Falkberget juxta opp. Skel- 

 lefteå prov. Westerbotten et ad Koroqueik in litore laciis Ud- 

 jaur Lapponife Pitensis. 



Anm. Bestämd af Sciiimper. 



1 I. Sphagnum Lindbergii Schimp. in litt. et Sphagnolog. Europ. edit. 

 germanica mox edenda. 



Hab. sat copiose et pulcherrime fruetificans in paludosis hu- 

 midissimis inter Skutijaur et Storavaviken Lapp. Pitensis. 



Anm. Denna vackra nya art, en bland de mest utmärkta 

 inom sitt slägte, skiljes genast från föreg. och S. cuspidatum 

 med sina i 5 tydliga spiraler ställda grenblad. 



