— 139 — 



mån har ögats naturliga skarpsynthet aftagit, af samma grund, 

 som de yttre sinnena äro mera utbildade hos vilden, än hos den 

 civiliserade europeen. Derföre har man i de flesta ofvannämnde 

 frågor knappt kommit ett steg längre än Linné och fastän växt- 

 geografien blifvit mångsidigt bearbetad, har Calendarium Flora; 

 intill sista åren blifvit försummadt, ehuru naturens uppträdande i 

 tiden icke är mindre väsentlig än den samma i rummet. I sitt 

 Calendarium Florce fästade Linné ingen uppmärksamhet på Svam- 

 parne — och då ingen efter honom lemnat några bidrag dertill, 

 torde tillåtas oss ett försök, att sprida något ljus öfver denna 

 vextverldens nattsida. 



Redan Aristoteles anmärkte, att för växtriket de fyra års- 

 tiderna (vinter, vår, sommar och höst) emotsvara de fyra åldrarne 

 (barndom, ungdom, mannaålder, ålderdom) bland djuren och att 

 vextindividens lif var afslutadt inom året. Denna uppfattning är 

 fullkomligt riktig, då män antager den ettåriga plantan såsom 

 typ för individsbegreppet inom växtriket. Denna är ock den enda 

 allmänt tillämpliga på alla växter; de sammansatta växterna, f. 

 ex. träden, upplösas då till lika många individer som årsskott. 

 Men det skulle alltför långt afleda oss från vårt egentliga ämne, 

 om vi här ville ingå i den onyttiga striden öfver begreppet in- 

 divid i växtriket: endast ett sorgligt vittne på saknaden af första 

 elementerna af filosofisk bildning, då man ej insett, att individ i 

 högre mening kan i inskränktare innefatta en mångfald individer 

 i flera gradationer. Så kan man visserligen anse äfven trädet för 

 ett individ, men i annan mening än den ettåriga plantan. Detta 

 gäller likväl icke om de mångåriga, träartade svamparne (f. ex. 

 Fnösksvamparne) ; ty, ehuru dessa årligen afsätta nya lager, så 

 att man äfven hos dessa kan räkna ärsringar, så utgör det blott 

 ett individ, ett sammanhängande lager*), som utgår från deras 

 mycelium och endast bekläder ett äldre indiv och är således skill- 

 naden föga betydlig från de öfrige Svamparne, hvilkas vanligen 

 mångåriga vegetativa system blott är undandöljdt i jorden, rutten 



*) Linné benämnde trädens stammar en rot ofvan jord (radix supra terram); 

 nämnde Svampars vegetativa system är ett svamplager, som trädt i dagen. 



v 



