— 194 — 



Törhända att Linnés R. oxyrhynchus äfven hörer hit, i 

 livilket fall detta namn bort bibehållas; men då det torde vara 

 vanskligt att med full säkerhet afgöra denna fråga, då ifrågava- 

 rande art ej lärer vara den enda af de i Europa förekommande, 

 på hvilken den eller de beskrifningar skulle kunna tillämpas, som 

 gifvit anledning till det af Linné upptagna namn, och Fries's 

 art är utom allt tvifvel, har jag för min ringa del ansett mig 

 böra bibehålla det namn, som af denne utmärkte, men allt för 

 tidigt hädangångne ichthyolog, blifvit tilldeladt ifrågavarande art. 



Hvad den art vidkommer, som M. et H. beskrifva under 

 namnet R. vomer, och såsom det vill synas uteslutande efter 

 Medelhafsexemplar, passar allt noga in på vår Svenska art. Jag 

 har imellertid hittills ej lyckats öfverkomma så unga individer, 

 att ordinära knaggar funnits vid ögonen. Det har dock förefallit 

 mig underligt, att i fall dessa förf:s art haft tandkvonorna skif- 

 förmigt utbredda, detta förhållande dä undfallit dem eller åtmin- 

 stone ej blifvit anfördt; och i detta m. fl. hänseenden kan en 

 jemnförelse blifva af intresse och vara att önska, i thy att om 

 större skiljaktigheter förefinnas, fråga kan uppstå huruvida R. 

 vomer Fries är identisk med R. vomer M. et H. 



Plogjernsrockan, som bland de inhemska arterna af slägtet i 

 storlek kommer närmast Slättrockan, R. batis, och är aflingsför 

 (c?), åtminstone redan vid 1280 mill.m. längd, hörer till de säll- 

 syntaste af slägtet och ingår, mig veterligen, ej uti Kattegat. 

 Den erhålles imellertid en och annan gång på de utanföre lig- 

 gande nordsjöbankarna och vistas der på betydliga djup — 70 — 

 130 famnar — jemte åtskilliga samslägtingar, såsom R. clavata 

 circularis, fullonica, lintea och batis. De två exemplar, jag jemte 

 öfriga nu har framför mig och hvilka närmast legat till grund 

 för följande beskrifning, äro fångade på Jädern, på 90 fam- 

 nars djup. 



o* ty ; Kroppsformen är ganska egendomlig jemnförd med 

 öfriga skandinaviska arter, närmast föranledt derigenom, att no- 

 gen är utdragen i en särdeles läng spets, hvarigenom en temligen 

 djup bugt danas emellan denna och spetsen af bröstfenan. Djuret 



