— 208 — 



nemligen 



K = (_ i) » - 1 © • fi tm _ , — A 2m [(« + nhf** — " 2m ] *>; 



(0 begränsadt af o och 



Specielt för = — 1 fås häraf**): 



v ' x+ih v a; / 2 V * * + «'*/ 



nemligen 



Bi=ei) .-. ,^ Ä .. [ Q'-_(-J- K )'-], ;(0| fc 



gränsadt af o och 



Och /öV ju helt tal = 2r eller 2r + 1 (inclus. 1) finnes af for- 

 meln (I), hvars bägge membra i detta fall blifva obrutna algebr. 



X 



funktioner af — , att formeln 

 h 



(i") £<«+9" 



- £ ly-K-, - [(«+«)" f, - 2i - «' t+1 ~ 2, J} 



i=l * 



är e?z identitet i af seende på a i denna händelse. — 



För den praktiska beräkningen, i hvarje särskildt fall, af 

 den ifrågavarande summan 



i—n — 1 



8(x + ihy 



i=o 



är en annan form af förestående 3:ne formlers sednare membra 

 lämpligare. Ett enkelt raisonnement ***) lemnar i detta afseende 

 följande resultaten 



*) Således: huru mänga termer man än må taga med i formelu (T), är städse 

 fyllnaden (supplementartermen) numeriskt <^ än den l:sta af de termer, som 

 skulle följa etter, i fall man toge med flera. 



**) Eller, om man så heklre vill, direkt ur samma källa som formeln (I). 



***} § 1 art. 2 i den ifrågavarande afhandlingen. 



