— 246 — 



medium återgifver, nästan utan all afvikelse från det dervid er- 

 hållna slutresultatet, samma formel, som förut kunnat härledas 

 utur hvarje analys och hvilken således ovedersägligen angifver 

 mineralets egentliga sammansättning. 



Medium af de tre analyserna gifver i procent: 



Kiselsyra 45.95 syrehalt 23.-359 4.93. 



Lerjord 30.5 1 » 14.262 2.9.",. 



Jernoxidul .... 6.77 » 1.503 1 



Manganoxidul . . spår I 



..... , n - " n 4.8-11. 1.00. 



kalkjord 0.50 » 0.U2 



Talkjord 7.99 » 3.196 



Vatten 8.30 » 7.378 1.524. 



100.02. 



Förhållandet mellan syreqvantiteterna i R : 41 : Si : H blifver 

 i det närmaste 1 : 3 : 5 : 1.5 = 6 : 18 : 30 : 9 och följakteligen mi- 

 neralets kemiska formel 2(R 3 Si ä + 341 Si) + 911. 



Enligt hvad sålunda är visadt, har man följaktligen full rätt 

 antaga, att i naturen finnes en pseudomorphos af Cordierit på 

 den grad af ombildning, som uttryckes genom den anförda for- 

 meln. Då alla förut kända Cordierit-pseudomorphoser hafva blif- 

 vit namngifna och då det tillika är förmånligt, att uti vetenskap- 

 lig framställning med ett serskildt namn beteckna en bestämd 

 sak, föreslås för detta mineral namnet Peplolith (af nbnXod, 

 mantel, omhölje och Xid-od) med anledning af det omhölje af 

 annan färg och af en, genom längre fortskriden ombildning, otvif- 

 velaktigt annan sammansättning, hvilket hos kristallerna omslu- 

 ter och döljer deras inre blå hufvudmassa, för hvilken den funna 

 kemiska formeln angifver den typiska sammansättningen. 



I afseende sluteligen på den plats, som detta mineral inta- 

 ger bland Cordieritens samtlige pseudomorphoser, står detsamma 

 midt emellan Esmarkit och Faldunit; ty Erdmanns analys å 

 Esmarkiten gifver för detta mineral formeln R 3 Si 2 + 341 Si + 311, 

 hvaremot de mast sammanstämmande analyserna å Fahlunit leda 

 till formelm R 3 Si 2 + 3 Al Si + 6M , under det att, såsom vi sett, 

 Peplolithens formel är 2(R 3 Sr + 3Ä1 Si) + 9H. 



