— 273 — 



Några Siiäckartcr funna under sommaren 1856 i 

 oingifniiigame af Bagncrcs de Luchon och Saint-Béat, 

 eller den sydliga delen af departementet Haute-Garonue. 



— Docenten Hr J. E. Zetterstedt hade meddelat följande: 



»Departementerna Haute-Garonne och Hautes-Pyrénées ut- 

 göra tillsammans den franska sidan af de centrala Pyrenéerna. 

 Under de fyra månader som jag vistades i Pyrenéerna under- 

 sökte jag dessa båda departementer i botaniskt hänseende; men 

 som jag hade min hufvudstation i det förstnämnda, så hade jag 

 ock tillfälle att undersöka detta mera omsorgsfullt. Det är ock 

 nästan endast i detta departement, som jag samlat något snäc- 

 kor, emedan jag uppehöll mig der hela Juni och September må- 

 nader, hvilka voro regniga och framlockade dem ur deras göm- 

 mor; då deremot en varm och torr väderlek herrskade under 

 Juli och Augusti månader, under hvilka jag gjorde de flesta 

 längre utflykterna, såsom åt Pic du Midi och Mont Perdu i de- 

 partementet Hautes-Pyrénées, samt åt spanska sidan inåt Ara- 

 gonien och Catalonien. Under mina botaniska exkursioner ur- 

 aktlåt jag ej att anteckna och insamla de få snäckarter, som 

 mötte mig; dock tillät mig ej tiden att göra några exkursioner 

 uteslutande i detta ändamål, och det är således endast i förbi- 

 gående som jag egnat dem någon uppmärksamhet, hvarföre det 

 ock ej bör väcka någon förvåning att antalet är så ringa. 



Den högländta eller sydliga delen af departementet Haute- 

 Garonne, den trakt om hvilken här är fråga, är ej rik på mol- 

 lusker. Orsakerna dertill äro flere. Först och främst är klima- 

 tet nog hårdt, så att en massa af arter, som tyckas vara all- 

 männa i södra Frankrike, såsom Helix Pisana, striata, neglecta, 

 variabilis, Bulimus acutus m. fl., saknas här helt och hållet. 

 Vidare bidrager dertill den geognostiska beskaffenheten; ty den 

 förherrskande hällearten i Luchons omgifningar är lerskiffer, uti 

 hvilken på några ställen, såsom vid Cazaril, finnas några tunna 

 lager af kalk inbäddade. För det tredje är det brist på vatten- 

 snäckor i proportion till landtsnäckorna, så arter som individer, 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh., d. 9 Sept. 1857. 



