— 289 — 



Svenska Små-Ichneumonernas familjer och slägten. — 



Hr Boheman inlemnade, under förestående titel en af Professor 

 A. G. Dahlbom författad afhandling: 



»Små-ichneumoner kallas de Hymenoptera som sakna cubi- 

 talfält i sina vingar och hvilkas metanotum icke är areoleradt. 

 De kunna indelas i följande familjer eller grupper, nemligen: 



1. Psilus-artade små-ichneumoner, Pstlidce nob., med raka antenner, 

 långa antennskaft (som äro längre än 3:dje antennleden\ antin- 

 gen platt eller spolformig bakkropp med tubulerad anus och räff- 

 ladt skaft, klubblika lår, och vingarne antingen åderlösa eller för- 

 sedde med både ådror och fält. 



Inom denna familj eger Sveriges Fauna 2 slägten, neml. : 

 Gen. Diapria Latr. Hufvudet långt cylindriskt, inunder vid 

 bröstet draget bakut i form af ett litet näbb; hjessan lång, 

 plattkullrig, framtill på tvärs bågformigt urringad och på ömse 

 sidor försedd med ett framstående hornlikt utskott; punktögo- 

 nen mycket stora, ligga straxt bakom urringningen; ansigtets 

 knöl framför antennerna skarpkantad. Vingarne' sakna både 

 ådror och fält. 



(Ex. Diapria elegans Latr. Psilus Jur.) 

 Gen. Psilus Jur. Hufvudet klotformigt med mycket små ögon ; 

 pannknölen slät (okantad). Vingarne alltid försedde med kostal- 

 och postkostal-ådror; stundom rinnas både radial och tvär-ådror. 



2. Codriner, Codrinidce nob., med utsträckta antenner, korta antenn- 

 skaft, spolformig bakkropp med tubulerad anus, klubblika lår. 

 Vingarne, när de finnas, alltid försedde med 1 costal- och 1 ra- 

 diälfält. 



Hit hörer blott: 

 Gen. Codrus Jur. ( == Proctotrupes Latr.) 



3. Mutill-artade små-ichneumoner, Heloridce nob., med utsträckta an- 

 • tenner, korta eller medelmåttiga antennskaft, tjock, ägglik och 



skattad bakkropp med räffladt skaft och nedböjd trubbig anus 



samt spolformiga lår. Vingarne ha radialfält och flere basalfält. 



Gen. Agonophorus nob. Kroppen nästan liten eller medelmåttig. 

 Hufvudet (rundadt) med små eller medelmåttiga punktögon. 

 Antennskaftet längre än 3:dje leden. Bakkroppen kort, skaftad. 

 Framvingen medelmåttig, lancettlik, med ett stort medianfält, 

 men saknar stigma. 



Gén. Helorus Latr. Kroppen stor. Hufvudet rundadt med stora 

 punktögon. Antennskaftet kortare än 3:dje leden. Abdomen 

 långt skaftad. Framvingen stor halfcirkelformig med stort 

 groft stigma; medianfälten 2, det inre medelmåttigt eller stort, 

 det yttre litet triangelformigt. Hel. ater Jur. 



Ö/vers. af K. Vet.-Akad. Förh., d. 14 October 1857. 



