— 302 ■-- 



kun nitentibus. Numerus denticulonim varians (10 — 15). — Diame- 

 ter testfe (sine dentic ) 5 — 6ra.ni. l.ongitudo denticulonim 1 — 2 m m. 



Skalets färg dunkel, gråbrun med strödda, olikstora, oregelbundna, 

 svagt glänsande ljusbruna små näckar. Uddarnes antal varierande 

 (10 — 15). — ■ Diametern af skalet (uddarne oberäknade) 5 — 6 m. ra. 

 Uddarnes längd 1 — -2 ra. m. 



Äfven detta djur träffades ibland samma slags lera, som 

 hyste ofvan beskrifna Amoeba. Oaktadt upprepadt eftersökande 

 erhölls blott ett enda exemplar under denna sommars vistande 

 vid Bohuslänska kusten. Men några år förut upptäckte Prof. 

 S. LovÉN detta djur vid Herföl i norra Bohuslän, hvarifrån två 

 exemplar finnas i naturhistoriska Riks-Museum. 



Djuret var betäckt med ett stjernformigt skal, som utstrå- 

 lade i flera rörformiga uddar. Öfver skalets yta liksom äfven på 

 uddarne syntes kringströdda utan ordning en mängd små kantiga 

 ljusbruna fläckar, hvilka voro matt glänsande och glatta, samt 

 härigenom tydligen skiljde sig från skalets öfriga yta, som var 

 mera gråaktig, och syntes liksom luddig genom vidhängande rester 

 af organiskt ursprung. 



Sin förvandtskap med Rhizopoderna visade detta djur genast, 

 så snart det lemnades i ro, derigenom att det ur uddarnes myn- 

 ningar — vanligen ur två, sällan ur tre mynningar på samma 

 gång — utsträckte en mängd fina gråhvita genomskinliga trådar 

 i flera rigtningar, hvilka visade samma beskaffenhet som trådarne 

 hos Amoeba gigantea och hos Rhizopoderna i allmänhet. Trå- 

 darne voro korniga, utsändes och indrogos med en sakta ström- 

 mande rörelse, alldeles som hos nyssnämnda Amoeba, men de 

 bland trådarnes finare korn spridda kärnorna voro något större, 

 och trådarnes förgrening och sammansmältning till smärre ore- 

 gelbundna utbredningar syntes hos Astrorhiza höra till undanta- 

 gen. Med dessa trådar fästade djuret sig vid glasskålens botten 

 och flyttade sig äfven, ehuru högst långsamt. Liksom Amoeba 

 kunde äfven Astrorhiza, när djuret oroades, hastigt indraga sina 

 trådar. Ofta såg man derefter liksom en liten frans vid den ud- 

 dens mynning, genom hvilken trådarne varit utsträckta. 



