— 311 — 



öfver dessa förändringar, som constant på samma tid (tredje eller 

 fjerde dagen) inträffade hos alla medusorna, följde jag dem med 

 största uppmärksamhet och fann, att medusorna nu beredde sig 

 att vända ut och in på sina klockor. Jag har iakttagit de föl- 

 jande förändringarne på en stor mängd individer af olika ålder 

 och derigenom så godt som möjligt kontrollerat observationernas 

 riktighet. 



Klockan sammandrogs nu ytterligare, hvarunder djuret fram- 

 sträckte munröret allt längre genom öppningen i velum, så att 

 snart äfven äggstockarne trädde fram derigenom (fig. 12). Nä- 

 ringscaviteten och den öfra delen af klockan kommo ock snart 

 efter, men i ett fullkomligt förändradt skick. Något spår till 

 den förra klara substansen kunde ej förmärkas, utan var den nu 

 dunkel, kornig, och på utsidan likasom finluden af små klara 

 kolflika utskott, inneslutande ett eller flera glänsande korn (fig. 

 13 & 14). Denna process fortsattes nu oafbrutetj tills hela kloc- 

 kan var försvunnen, och den förra fritt kringsimmande medusan 

 förvandlats till en på glasets botten långsamt krypande varelse. 



Djuret hade vid denna tidpunkt följande form (fig- 13). 

 Kroppen var långsträckt; i ena ändan syntes munnen, hvilken 

 tillika med munröret var oförändrad, med undantag deraf, att 

 äggstockarne alltmera ansvällt. Straxt bakom äggstockarne af- 

 smalnade kroppen plötsligen betydligt, blef sedan åter småningom 

 tjockare och slutade baktill med de åtta tentaklerna, hvilkas bul- 

 ber ännu voro fullt tydliga. Straxt framom dessa syntes ofta 

 spår af klockans klara substans eller af velum? i form af en 

 krans temligen regelbundna, genomskinliga bubblor. Tentaklerna 

 voro måttligt utsträckta och rördes, ehuru ganska långsamt. 

 Munnen deremot var i den lifligaste verksamhet, och genom denna, 

 underhjelpt af tentaklernas, samt genom kroppens egna böjningar 

 och contractioner, flyttade sig djuret helt långsamt, dock tydligt, 

 på kärlets botten. 



I detta stadium fortforo djuren vanligen några dagar och 

 tyckte jag mig förmärka, att de derunder fällt de mest utbildade 

 äggen, ehuru jag i vattnet blott fann ett sådant fritt. Detta var 



