— 316 — 



till ett antal af omkring 1000. Detta ställe har tydligen varit 

 en af stenålderns verkstäder för stenredskap, emedan man der 

 ej finner spår af metall; flera af verktygen äro endast rått till- 

 huggna såsom ämnen och visa derigenom huru man förfarit vid 

 deras tillverkning. De stenar, som användes, voro för det mesta 

 inhemska, deribland bergkristall (Qvartz); likväl tyckes mig en 

 del af flintredskapen vara från södra Frankrike. Benen, som dels 

 äro lemningar efter måltider, dels utgjort verktyg, tillhöra: Hä- 

 sten, Kon, Fåret, Svinet, Hunden, Elgen, Hjorten, Björnen, Vild- 

 svinet, Bäfvern och Sköldpaddan; en underkäke och en atlas af 

 ett idislande djur hafva enligt Johannes Muellers mening till- 

 hört Bos urus. Dessa fragmenter finnas uti hela lagret b, hvilket 

 är omkring 3 till 4 fot tjockt ; några af de lättaste ligga underst 

 och flera af de tyngre uti öfre delen af lagret. Häraf följer, att 

 lagret b bildades medan husen beboddes; man återfinner ofvanför 

 detsamma, mellan de båda torflagren, stycken af förkolnadt träd, 

 hvilka vittna om förstöring genom eld; lagret a är således upp- 

 kommet efter eldsvådan. Det tyckes till och med som om torf- 

 bildningen för en tid afstannat, ty efter eldsvådan, hvilken ej 

 kunde förtära pålarne under vattenytan <7, måste en temligeu 

 lång tid hafva förgått innan vattnet hunnit afslipa pålarne, hvilka 

 ej öfverstiga lagret b, och hvilka lagret a skulle hafva bevarat, 

 om det bildats innan vattnet hunnit förstöra dem.w 



