— 387 — 



svartgrå Hingst , som 1798 fanns lefvande här i Berlins Thierarz- 

 neischule, och ännu bevaras uppstoppad på dess Anatom. Mu- 

 seum. Han hade varit inköpt i Belgrad, utan att hemlandet var 

 närmare kändt, men exterieuren tyckes tillkännagifva samma race, 

 den om »gäddhufvudet» erinrande nosen samt ganaschernas bredd 

 icke undantagne, och äfven hans höjd har jag vid mätning funnit 

 lika med de andras, neml. b) fot*). Likväl finnas, mellan de 

 begge jag nu sett, icke obetydliga afvikelser i formen, hvilkas 

 större eller mindre vigt först då kan uppskattas, när ett större 

 antal exemplar hunnit blifva kändt. 



Såsom ytterligare bidrag till historien om den lika märkvär- 

 diga som sällsynta racens utbredning, anser jag mig böra anföra, 

 att då jag redan för ett år sedan ur Wiener-mötets »Tagesbe- 

 richt» meddelade D:r Fitzingers föredrag för Löjtnant P. von 

 Schneidau, som de sista 15 åren varit bosatt i Förenta Sta- 

 terna, berättade han sig , för några år sedan, i Chicago hafva sett 

 en dylik Häst, likaledes tillhörande Ziguenare, som sade honom 

 härstamma från Arabien; och nu i Leipzig bekräftades Hr v. S:s 

 berättelse, i det flere personer, som sett samme häst, försäkrat 

 att han vore fullkomligt lik den här befintlige, och af samma 

 ålder, »men icke hade så fina vackra ben och hofvar som denne». 



I Wien lärer 1818 ett exemplar blifvit förevisadt, tillhörande 

 Madame Tourniaires menageri. 



Då, så vidt jag känner, alla systematiska arbeten med tyst- 

 nad förbigå denna race, och den på svenska språket ingenstädes 

 är omnämnd, väntar jag ursäkt för min vidlyftighet.» 



*) Såsom en egenhet liar blifvit anmärkt, sä väl rörande detta som förut nämnda 

 exemplar, att »benen från- knäet till hofven ständigt kännas kalla». 



