— 396 — 



Häraf förklaras det förut anförda förhållandet vid den alkaliska 

 lösningens behandling med saltsyra i stort öfverskott. Vätskan 

 bibehåller sig till en början klar, då oxibromuren såsom sådan 

 är löslig i syran, men i mån som den anförda reaktionen inträ- 

 der blir vätskan grumlig af olöslig chlorobromur. På samma sätt 

 erhålles med Iodvätesyra en motsvarande Iodobromur Mo 3 Br 2 l, 

 slutligen med bromvätesyra en bromobromur Mo^BrBr eller, om 

 man så vill, den ursprungliga föreningen är återställd (Mo 1 Br :, = 

 3 Mo Br). 



Emellertid innehåller i alla händelser det ur lösning utfällda 

 2 eller 3 sequ. hydratvatten ; den kristalliserade oxibromuren tillika 

 kristallvatten, som vid lindrig upphettning afskiljes, i fullkomligt 

 torr luft öfver svafvelsyra till och med redan vid vanlig tempe- 

 ratur. Kristallerna utgöra nemligen Mo'Br 2 + 8 !10, hvaraf 

 6 atomer vatten under nämnde förhållanden bortgå, hvarvid den 

 annars för alla dessa föreningar karakteristiska mörkt gula fär- 

 gen öfvergår till intensift mönjeröd. 



Såsom redan är nämndt, ger lösningen i svafvelsyra (af oxi- 

 bromur) ingen fällning med silfversalt, oaktadt den ännu qvarva- 

 rande betydliga bromhalten. Detta, jemte den egna sammansätt- 

 ningsarten af de härledda föreningarne, angifver tydligen ett inti- 

 mare sammanhang mellan metallen och % af den ursprungliga 

 bromhalten än i vanliga kaloidsalter är händelsen. Icke utan 

 skäl skulle sålunda kunna antagas, att 3 Mo med 2 Br gemen- 

 samt bilda ett slags sammansatt radical Mo^Br, som i sin ord- 

 ning efter vanliga lagar ingår föreningar med syre, chlor, brom, 

 lod etc. Syreföreningens eller, med ett sådant antagande, oxidens 

 löslighet i syror skulle sålunda bero på en chemisk förening med 

 densamma. Likaså den samtidiga lösligheten i alkalier, hvaraf å 

 andra sidan kunde slutas till dess temligen indifferenta (obestäm- 

 da) karakter, som återigen kunde föranleda svårigheten att fram- 

 ställa syresalterna i isolerad form. Då emellertid tillvaron af 

 bestämda sådana ännu är obevisad, och den nämnda förutsätt- 

 ningen dessförutan hvilar på otillräckliga grunder, vill jag tills- 

 vidare inskränka mig till antagandet, att bromuren, om också 



