— 401 — 



sprungliga ämnet och i analogi med de öfriga föreningarne be- 

 gagna denna ovanliga benämning, chloro-chloruren) i serdeles 

 vackra prismatiska kristaller eller vid hastig afkylning af en 

 mättad lösning i fina nålar; bromo- och Iodo-chloruren i mörkare 

 gula, glänsande fjäll etc. Af rent vatten förändras de sålunda 

 erhållna kristallerna, isynnerhet af den förstnämnda, svälla på en 

 gång ut liksom kalken vid släckning och fördela sig till ett fint, 

 stundom . kristalliniskt pulver, i sin ordning så godt som olösligt 

 i vatten ; en reaktion, som sannolikt beror på öfvergången till ett 

 hydrat af annan sammansättning. I syran lösas de deremot oför- 

 ändrade, likaså och ännu lättare af alkohol, som för flertalet af 

 dessa föreningar, visar sig som ett kraftigt lösningsmedel. 



Försättes den från början erhållna alkaliska lösningen med 

 en vätesyra i tillräcklig mängd, eller med andra ord förfares så- 

 som vid framställning af bromurens haloid-derivater, måste på 

 grund af ofvan anförda löslighet vätskan bibehålla sig klar. Åt- 

 minstone är den blifvande fällningen föga betydlig. Afdunstas 

 dessa lösningar, erhålles en grupp af egendomliga, högst intres- 

 santa dubbelsalter, hvilka, såvidt jag kunnat utröna, icke ega sin 

 motsvarighet på bromsidan. 



T. ex. om den i ammoniak lösta oxichloruren behandlas med 

 chlorvätesyra i öfverskott, utkristalliserar vid afdunstning af den 

 filtrerade vätskan icke såsom i nyssanförde fall den enkla chlor- 

 uren, utan denna har med det i lösningen befintliga chlorammo- 

 nium förenat sig till ett dubbelsalt af formeln: 



Moå*€l + NH 4 £l + 2 140. 



På samma sätt bromvätesyra. De öfriga vätesyrornas för- 

 hållande återstår ännu att undersöka. 



Sålunda existera åtminstone följande redan undersökta salter: 



Mo 3 €PGl + K€l +aq 



Mo 3 €l 2 JCl + ^H 4 €l +aq 



Mo 3 €PBr+Klir + aq 



Mo 3 Cl 2 Br-h NH 4 Br + aq. 



