— 402 -r 



Troligen skall det lyckas mig att framställa analoga förenin- 

 gar äfven af de öfriga saltbildarnes haloid-derivater, 

 t. ex. Mo 3 Cl 2 I + Kl -f aq 



Mo 3 CPFl + KFl+aq, etc. 



Alla dessa salter kunna, för så vidt jag hittills varit i till- 

 fälle att undersöka dem, erhållas vackert kristalliserade. Kristall- 

 formen olika, vanligen prismatisk; färgen halmgul till mörkt guld- 

 gul. Till lösningsmedel förhålla de sig olika. I allmänhet synas 

 de sönderdelas af vatten, åtminstone varmt, så att alkalisaltet 

 blir upplöst, under det den molybdenhaltiga delen utfälles. Al- 

 kohol löser en del, t. ex. ammonium-bromochlorur, oförändrade, 

 andra sönderdelas och, naturligtvis beroende på den olika löslig- 

 heten, alldeles i omvänd ordning mot förhållandet vid behandling 

 med vatten. T. ex. om alkohol i ringa mängd sättes till kristal- 

 lerna af kaliumbromochlorur, medan de ännu befinna sig på filt- 

 rum efter den sura moderlutens afdrypning, är den genomgående 

 vätskan gul af upplöst bromochlorur, under det rent hvitt brom- 

 kalium återstår olöst. Vid närvaro af den fria syran lösas de 

 såväl i vatten som alkohol oförändrade och låta sig sålunda utan 

 serdeles svårighet omkristallisera. 



Med andra metaller än de anförda har det ej lyckats mig 

 att erhålla några bestämda dubbelföreningar, åtminstone ej i 

 isolerad form, ej en gång med natrium. Dock synes närvaron af 

 ett motsvarande metallsalt, utan åtskilnad hvilket, liksom öka 

 oxichlorurens löslighet i vätesyror, liksom också lösningen derige- 

 nom blir beständigare mot luftens inverkan, hvilket synes antyda, 

 att i den sura vätskan verkliga dubbelsalter förefinnas, ehuru de 

 vid afdunstningen sönderdelas, så att den svårlöstare bestånds- 

 delen först utkristalliserar. 



Blotta tillvaron af dessa dubbelföreningar ger ett kraftigt 

 stöd åt den antagna sammansättningsarten för ifrågavarande äm- 

 nen, ty en formel efter det vanliga beteckningssättet, såsom: 

 2MoQ -f Mo&r + KBr + 2 HO, måste redan i och för sig före- 

 falla föga sannolik. När dertill kominer, att silfversalt äfven här 

 endast delvis inverkar på halten af saltbildare, som i föreningen 



