— 427 — 



jan intill dess slut, har densamma under 1856 förnämligast före- 

 kommit under första hälften af året och derefter med ens nästan 

 öfverallt upphört eller åtminstone i högst betydlig grad aftagit. 

 Den fross-epidemi, som fortfarit alltsedan år 1852, med år från 

 år tilltagande freqvens och utbredning och som under de sistför- 

 flutna åren äfven framträngt till Sveriges nordligaste eljest fross- 

 fria provinser, så att densamma temligt allmänt visat sig ända 

 till 65,">."> gr. N.B., har alltså med detta års första hälft såsom 

 epidemi upphört. 



Frossans upphörande inträffade samtidigt med eller kort 

 efter den ymniga nederbörd som detta års sommar och höst i 

 alla delar af riket medförde, och som hade till följd att sjöar 

 och vattendrag hvilka, såsom tillförne anmärkt blifvit, under de 

 föregående årens torka öfverhufvud taget företett ett uthållande 

 lågt vattenstånd och lemnat ofantligt stora sträckor sumpmark 

 blottade, under detta års sommar återvunnit sin vanliga vatten- 

 höjd. Detta förhållande utgör en ytterligare bekräftelse på den 

 förut gjorda iakttagelsen att Frossans freqvens och utbredning 

 står i ett direkt beroende af uthållande lågt vattenstånd och 

 mängden af blottad sumpmark. Arets medeltemperatur (+ 4,31 ) 

 har också varit betydligt lägre än under något af de näst före- 

 gående år, under hvilka Frossa varit en herrskande sjukdom, så 

 att man torde nu kunna emotse att denna farsot åtminstone tills 

 vidare skall komma att uteblifva.» 



