Det fremgaar formentlig af det foregaaende, at vi have Grund 

 til at antage, at iEgypterne havde Forestilling om Jordens Bevse- 

 gelse. Et andet Sporgsmaal er, om det var en simpel Gjetning, 

 eller om den havde nogen videnskabelig Grund at st0tte sig til. 

 Jeg skal her blot gjore opmaerksom paa, at deres Aar og Perioder 

 hvile paa Kjendskab til Solens og Siriusstjernens Beva?gelser, og 

 at de gjorde Iagttagelser angaaende Stjernernes Lob. Vi besidde 

 saaledes fra det 20de Dynastis Tider to forskjellige Indskrifter, 

 som i tabellarisk Form angive, hvilke Stjerner der stode op til hver af 

 Nattens tolv Timer den forste og femtende Nat hver Maaned hele 

 Aaret rundt. Der er ingen Grund til at tvivle paa, at disse Indskrifter 

 hvile paa virkelige Stjerneiagttagelser. Dernsest viser den Form, 

 hvori Jordens Bevsegelse er fremstillet, nemlig forst som en Sei- 

 lads og senere maaske som en Rulling paa Himmeloceanet, at den 

 staar i Forbindelse med andre velbekjendte og almindelige Fore- 

 stillinger. I det 17de Kapitel af Dodsbogen, der udgjor en af de 

 seldste Dele af denne iEgypternes hellige Bog, berettes Skabelses- 

 historien saaledes: Guden Turn, Skaberen, existerede fra f0rst 

 af alene paa Himmeloceanet, derpaa fremtraadte Solen og begyndte 

 sit Herredomme, og derefter l0ftede Turn op Himmelhvaelvingen, saa 

 den stottede under Himmeloceanet og holdt det adskilt fra Jorden. 

 Himmelen tsenktes altsaa som et Ocean, og det er i Sammenha?ng 

 hermed, at Solen uendelig mange Gange er fremstillet som seilende 

 i en Baad paa dette Hav. Ifolge denne almindelige Opfatning var 

 Jorden omgivet af Himmeloceanet; da man senere kom til den 

 Forestilling, at Jorden bevsegede sig, maatte den naturligvis taen- 

 kes bevseget i Himmeloceanet paa samme Maade som Solen og 

 Stjernerne. 



iEgypternes Forestilling om Jordens Bevscgelse synes gjennem 

 Pythagoras at va>re kommen til Graikerne. 



Philolaos, en Discipel af Pythagoras, havde folgende Forestil- 

 ling om Verden: 1 ) Omkring Centralilden bevaBgede sig ti gud- 

 dommelige Legemer (Ss'xa ao'^ra Osia xc?s js'-v), nemlig Himmelen, 



