de fern Planeter, derefter Solen, under denne Maanen, derunder 

 Jorden og under denne Modjorden (u<p' •*] ttv yfjv, jcp' tJ nqv av- 

 x'/^ova). If0lge Philolaos' Mening bevsegede altsaa Jorden sig paa 

 samme Maade som Solen, Maanen og Stjernerne. Dette udtales 

 endnu bestemtere paa et andet Sted 1 ): Ot |iiv aXXoi, pivsft ttjv 

 7-rjv. $iXoXaa? 8s o IJuftavccr.c.:. x///.h -ip^'psa-fra!. izepi to Ttup xara 

 x-j'xXou Xo£o-j o^otoTpo'ict)? t}Xuo xai ffsXnj'vYj, „Andre sige, at Jorden 

 er ubevajgelig. Men Pythagoreeeren Philolaos mener, at den be- 

 vseger sig rundt omkring Centralilden i en skjsev Kreds paa samme 

 Maade som Solen og Maanen". Diogenes fortseller VIII, 85, at 

 ogsaa Syrakusaneren Hiketas, der ligeledes betragtedes som Py- 

 thagorseer, havde la?rt, at Jorden bevsegede sig i en Kreds, og Ari- 

 stoteles beretter 2 ): „Anderledes sige i Italien de saakaldte Py- 

 thagorseer; thi de lsere, at Ilden er i Midten og at Jorden som en 

 af Stjernerne beva?ger sig rundt omkring Centrum (tt}v yrjv sv xov 

 aaxpwv x-jxXo 9sco[xs'v7jv rape to tjio-ov) og danner Nat og Dag". 

 Af det Foregaaende fremgaar, hvad jo Aristoteles udtrykkelig siger, 

 at det i den klassiske Tid kun var Pythagoraeerne, som kjendte 

 Jordens Bevaegelse og den dermed i Forbindelse staaende Foran- 

 dring af Jsevndognspunktet; da nu Pythagoras har vaeret i iEgJT" 

 ten, saa ligger det naer at antage, at han liar modtaget denne nye 

 Laere der, og man maa vzere enig med Aug. Boeckh, naar han 

 siger 3 ): „Es ist unsere Meinung nicht, dass Philolaos oder Pytha- 

 goras diese Erfindung gemacht habe, sondern der Gedanke mag 

 cms Aegyptischer Ueberlieferung, die bei Pythagoras nicht vollig 

 zu verwerfen scheint, in dessen Schule gekommen sein". Dette 

 ytrede Boeckh i 1819, laenge for han eller nogen Anden vidste, 

 om iEgypterne ogsaa virkelig kjendte Jordens Bevsegelse; nu da 

 vi af gammelsegyptiske Skriftlevninger ved, at saa sandsynligvis 

 var Tilfffildet, bliver Boeckhs Mening i hoi Grad rimelig. Man 

 kunde endog gaa et Skridt videre og formode, at den af Philolaos 



') Plutarch, Placita III, 13; Galen XXI, 5- Euseb. XV, 58. 



2 ) De coelo II, 13. 



3 ) Philolaos des Pythagoreers Lehren, S. 118. 



