4 R. COLLETT. BEM^ERKNINGER OM XORGES REl'TILIER OG BATRACHIER. 



plarer, som ere blevne unders0gte, have vseret fundne i Omegnen 

 af Christianiafjorden, hvor den dog intetsteds kan siges at vsere 

 talrig. Langs de sydlige Kystegne er den paa flere Steder bemaer- 

 ket, og den kan i enkelte Aar her vsere endog ikke sjelden, saa- 

 som ved Arendal, Christiansand, Egersund og Stavanger. 



I de indre Dele er den utvivlsomt sjeldnere, eller paadefleste 

 Steder maaske maDglende. Prof. Esraark har i Juli 1832 taget et 

 Ex. ved Hjerkin paa Dovre i en H0ide af omtr. 3200' o. H., saa- 

 ledes midt i Birkeregionen (62° 12'); under samme nordlige Bredde 

 er den af Mehwald taget paa et ikke n0iere angivet Punkt (Sitz. 

 Isis, Dresden 1875, p. 159). Dens Nordgrasndse kan (ligesom hos 

 Natrix vulg.) endnu ikke med Sikkerhed angives, men det er sand- 

 synligt, at den gaar op til Trondbjemsfjordens Bredder. 



I sin verticale Udbredelse synes den at vsere indskraenket til 

 de laveste Egne, og udenfor det ovennaevnte ret maerkelige Til- 

 fselde, som jeg netop har faaet bekrasftet af Prof. Esmark, da den 

 fandtes midt oppe paa Hoifjeldet, vides den aldrig at have vist sig 

 ovenfor de egentlige Lavlandfi. 



Omtr. 1850 fandtes ved Ljabro naer Christiania en overvintrende 

 Coloni af Orme, der indeholdt alle vore 3 Arter samlede. De fleste 

 vare Natrix vulgaris, en Del Coluber berus; af Cor. austriaca fand- 

 tes 2 Individer. I de seneste Aar har Univ. Mus. erholdt et Ind. 

 fra Naesodden ved Christiania 22de Aug. 1870 (Totall. 520mm .), samt 

 senere et fra Omegnen af Moss 28de Aug. 1876. 



5. Coluber berus, Linne. 



Coluber berus, prester, chersea, Lin. Syst. Nat. ed. 12, torn. 1, p. 377 (1766). 

 Vipera berus, auct. 



58°- 66%°. Talrig i alle Landets Dele op til Ranen i Nord- 

 land, omtrent under Polarcirkelen. Da den i sit Opboldssted vae- 

 sentlig er bundet til bjergfuldt Terrain, er den ligesaa talrig langs 

 Vestkysten, som i de indre Fjelddale; ligeledes er den talrig paa 

 de fleste storre 0er. I de egentlige Slettelande, hvoraf der i0vrigt 

 i Norge er saa faa, er den maaske sjeldnere, og det blev mig i 

 1877 af Fyrforvalter Tjors^aag opgivet, at den ikke har vist sig 



