2 T. NIEL SEN. VEDT-2EGTER E0R KONTORET I BERGEN. 



Bergens Beskrivelse. Spillene vare ikke noget for Bergen eiendom- 

 meligt. (Smlgn. Paulli, Liibeckische Zustande, III, 56 flg. 

 ora et „Katzenspiel"). Skikken var tydsk og indf0rt fra Tydskland, 

 hvor navnlig Haandverkernes Laug havde udviklet den. Den har 

 neppe vscret fremmed for de 0vrige hanseatiske Kontorer. I Ber- 

 gen havde baade Kontoret og Haandverkerne sine Spil; de sidste 

 have raaaske endog vaeret de, sora forst indforte saadanne, og 

 Kontorets Spil ere i dette Tilfselde blot en Efterligning deraf. 

 Maaske kan det ogsaa antages, at Spillene oprindelig ikke have 

 havt den samme Betydning. som de senere fik, — at vaere en Op- 

 tagelsesprove for alle Nytilkomne. For enkelte af Haandverker- 

 nes Spil er det ialfald givet, at de ikke have vseret en saadan. 

 Da iraidlertid disse allerede ophorte i Midten af det 16de Aarhun- 

 drede, tildels endog paa Reformationstiden, er det kun hoist ube- 

 tydeligt, som vides ora dem i Sammenligning med de langt fyldi- 

 gere Oplysninger, som ere bevarede ora Kontorets Spil i det 16de 

 og 17de Aarhundrede, og som gjore det muligt at danne sig en 

 levende Forestilling om Livet inden den tydske Koloni i Bergen. 

 Andre af disse Vedtaegter give Oplysninger om Livet inden Dore 

 paa Kontoret, med de saeregne Skikke, som der vare i Brug. Det 

 har sandsynligvis vsesentlig vaeret disse, der have dannet Grundla- 

 get for den Skildring deraf, som Edvardsen har meddelt (N. Nico- 

 colaysen, Norske Magasin, II, 588—590.) 



Af de i Samlingen indtagne Statuter og Vedtajgter er den 

 f0rste, af 1572, trykt i Lunigs Reichs Archiv (Pars specialis, 

 continuatio IV, andern Theils Fortsetzuug, Pag. 90 flg). Da denne 

 imidlertid afviger meget fra den Redaktion, hvori disse statuta 

 her ere gjengivne, og da derhos Lunigs store Samleverk ikke er 

 meget almindeligt, har jeg anseet det rigtigst ogsaa at medtage 

 den her. Som Exempel paa Afvigelserne kan anfores den i denne 

 Samling i § 55 af Statuterne indtagne Bestemmelse om, at enkelte 

 Gaarde paa Bryggen, Miklagardr, Fattria, Sl'aptinn og halve Kap- 

 pinn skulde sloifes og deres Grunde lsegges 0de, for bagefter til- 

 ligemed en i forveien 0deliggende Tuft at vaere et Slags Almen- 

 ninger, der kunde tjene som Beskyttelsesmiddel i Tilfselde af Ilde- 



