Isen maa antages at vsere kommet glidende. Hvad Sydsiderne, 

 der paa en Maade have ligget i Lte for Isens Bevsegelse, angaar, 

 da have de givet Anledning til adskillig Diskussion. De vise ofte 

 ganske ru Brudflader ; disse ere maaske for en Del fremkomne ved, 

 at Isen selv paa Bagsiderne af fremragende Fjeldpartier br0d Styk- 

 ker 10s af det allerede for opsprukne Fjeld, noget den som of- 

 test efter Bevrcgelsens Art havde lettere for at gj0re der end 

 paa Fremsiderne. Brudfladerne have dog, efter min Mening, i mange 

 Tilfselde intet at gjore med Isskuringen, men ere af langt yngre 

 Dato og skyldes Havet, som naturligvis liar arbeidet paa Klipperne 

 den Gang, Landet laa lavere, ligesaa vel som det gjtfr dette den 

 Dag i Dag. 



Hosstaaende Tegning (Fig. 3) viser en Klippe, som er glattet 

 og furet og desuden forsynet med Brudflader, nemlig en ud mod Ha- 

 vet og desuden, hvad der ikke er saa almindeligt, en ogsaa indad mod 

 Landet. Denne sidste er dog ikke anderledes beliggende, end at 

 ogsaa det til den svarende, bortrevne Stykke kan vrere f0rt bort af 

 Bolgernes Magt. 



Noget, som i senere Tider i ikke ringe Grad har beskjaiftiget 

 Geologerne, er Isshtrinyvns Grad, Spurgsmaalet om, hvormeget af 

 Fjeldet.de gamle Gletscher maa formodes at have skuret v®k' 

 For vor Egns Vedkommende kommer man til det ikke uvigtige 

 Resultat, at Isskuringen kun har virket ubetydeligt. 



For at forstaa Berettigelsen af denne SI utning er det imidlertid 

 0nskeligt, at Lajseren folger med paa en Diskussion af en Del Fseno- 

 mener, der efter min Mening tale for, at Havet har arbeidet paa Klip- 



