CHRISTIANIA VIDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 7 8. No. 7. 18 



Naar vi altsaa i disse tre Ting, visse Huler, visse Jettegryder 

 og visse, ofte krummede og bugtede Render maa se Vidner om Ha- 

 vets Arbeide paa Kysterne, og vi paa de sararae Klipper have 

 fundet Spor efter Isbrseers Skuring, bliver Sp0rgsmaalet derneest: 

 hvad er aeldst, og hvad er yngst. Havets Virkning kan ikke 

 vsere det yngste, det kan ikke have udfort sit Vscrk efter Isti- 

 den. I saa Tilfaelde maatte jo den Kraft, som har formaaet at ud- 

 svarve Jettegryder ogudgrave Render, forst og fremst have udslettet 

 Istidens forholdsvis ubetydelige Skuringsma3rker nser ved. Isens Ar- 

 beide er altsaa det sidste. Men det, at den ikke har kunnet ud- 

 slette Sporene af Havets Virksomhed, vidner om, at dens Arbeide, 

 forsaavidt dette bestaar i at afslcurc Fjeld, kun har vceret forholds- 



Sserdeles beleilig for at styrke os i denne Sag var en majr- 

 kelig Lokalitet, som i denne Forbindelse bor omtales. Vistnok 

 forlade vi hermed Syeniten, som hidtil udelukkende har beskjaef- 

 tiget os, men ikke dermed Syenitdistriktet. Vi vende os nem- 

 lig til et lidet, metamorfoseret Silurparti, der paa Kysten 0st 

 for Ilelgcraaen findes indeslnttet i Syenitens Masse. Fig. 13 viser 



rad fremdelcs ved Magi. Andre kunde 



irekomsten af „j0kelfosgryder" lige ned til nuvairende Havniveau for 

 (Se Slutningcn afBreggcrs og mit Skrift: „Jaetlegryder ved Kristian 

 „Zeitschr. d. Deutschen geologigch<?n Gesellscbaft, Jahrg. 1874. indta 



som er aldeles vildledende). 



