vil jeg betegne med V a V b V c og V d og Modstandene paa Strsek- 

 ningerne a— b og c— d med r t og r 2 , saa har man 



r i _ v>— v b 

 r 2 ~ V c - V d ' 



naar der i a— b og c— d ikke findes elektromotoriske Krsefter. F0res 

 altsaa fra a, b, c og d Ledningstraade til Elektrometret, kan Mod- 

 standene i\ og r 2 sammenlignes ved at maale de resp. Potential- 

 forskjeller. Er a— b en Del af en elektrolytisk Ledning, c— d en 

 kjendt metallisk Modstand, kan man folgelig bestemme Modstanden 

 r x uafhaengig af den udenfor a— b stedfindende Polarisation; dette 

 gjor Elektrometret scerlig skikket til Maalning af Vsedskers Led- 

 ningsevne. Da begge Maalninger ikke kan anstilles samtidig, for- 

 dres der, for at Resultatet skal vsere paalideligt, at Str0mstyrken 

 holder sig uforandret. Dette opnaaes i tilstrsekkelig Grad ved at 

 anvende konstante Elementer i fornodent Antal og smaa Elektro- 

 der (Platinatraade), saa at Polarisationen strax naar sit Maximum. 



Til den foreliggende Undersogelse har jeg anvendt Kapillar- 

 elektrometret. Medfolgende Figur giver en Skizze i Horizontalsnit 

 af de anvendte Apparaters Opstilling. Den undersogte Syre fyld- 

 tes i Glasroret a b, som ender i # to videre Koppe, der tjente til 

 Optagelse af Elektroderne. R0ret var omtrent 500mm langt og 

 havde en indvendig Diameter af noget over 1mm. Fra to Punkter 

 paa Roret fortes Syren gjennem de til Hovedroret loddede Sider0r 

 c og d ind i to ligeledes med Syre fyldte Glas og derfra videre 

 gjennem de kapillsere Ror e og f til et Par Du Bois Reymond'ske 

 upolariserbare Elektroder. Som Stromkilde anvendtes 3—4 Mei- 

 dingers Elementer M M M. Strommen fortes fra Batteriet gjen- 

 nem Rheostaten R, Afbryderen h og Syreroret tilbage til Batte- 

 riet. Rheostaten bestod af en til telegrafisk Brug indrettet Mod- 

 standsskala af Nysolvtraad, som kunde varieres fra 1 til 100 Mil, 

 i hele Mil Fra Rheostaten og fra de upolariserbare Elektroder 

 gik Ledningstraade til Vippen w. som atter stod i Forbindelse med 

 Elektrometret og tjente til at indskyde afvexlende Rheostaten og 

 VffidskeledniDgen i Elektrometerledningen. For at holde Tempe- 

 raturen hos de maalte Modstande konstant blev Rheostaten an- 



