ikke fremkommen. Bundfarven er noget lysere, end hos de seldre, 

 men Baandene ere teramelig skarpt begraendsede, isa3r oventil. Deres 

 Antal er her 8, heri ikke iberegnet den hvide Halespids. Deres 

 Fordeling er iovrigt omtr. som hos Ind. c; morkere end Bundfar- 

 ven, eller nsesten ganske sort, ere de mellem Baandene liggende 

 Stykker af Dorsalen, ligesom de samme Partier af Legemet ud mod 

 Halespidsen. 



Hos den mindste Unge med en Totall. af 81mm. ( a ) er Farven 

 vaesentlig som hos foreg. Tverbaandene, hvis Antal er8, ere tyde- 

 lige, skj0nt mindre skarpt ansatte mod den lyst graabrune Bund- 

 farve, end hos den storre Unge. Det forste lyse Baand begynder 

 ogsaa her omtr. under den 8de Dorsalstraale. 



I Ventrikelen af det storste Ind. (fra 459 Favnes Dyb) fandt 

 jeg Roret af en Annelide, maaske af en Tercbella, adskillige Indiv. 

 af Themisto libellula, samt en Del Grus fra Bunden, hvoriblandt 

 saaes mange smukke Foraminiferer, isaer af en af de Nautilus-\ig- 

 nende Slsegter (Botalina?). 



De Individer af Ly codes vahlii, der hidtil ere blevne beskrevne 

 eller omtalte, ere folgende: 



Fra Gronland opbevares i Musoaet i Kj0benhavn 7—8 Exem- 

 plarer, alle erholdte i Aarene 1830—40, og tildels udgj0rende Ty- 

 perne for Arten. Af disse, som jeg i 1878 havde Anledning til at 

 unders0ge noiere, var dog intet i en fuldt tilfredsstillende Stand, 

 da de fleste synes at vsere udtagne af Ventriklerne af Sseler eller 

 Haier, hvilket Reinh. sen. udtrykkelig bemaiiker var Tilfseldet med 

 de af ham erholdte Individer. De ere alle af middels St0rrelse, 

 eller naesten (men ikke fuldt) udvoxede. Farven er hos de fleste 

 utydelig eller delvis forsvunden. 



Ved Spitsbergen har Arten tidligere ikke vjeret fundet; et af 

 de 3 nys erholdte Indiv. optoges, som ovenfor omtalt i faa Miles 

 Afstand fra denne 0gruppes Nordside i 1878. 



Fra Norges Kyster foreligger Arten i 5 fuldt udvoxede Indiv., 

 alle erholdte ved Finmarken i Aarene 1864 til 76. Paa Grund af 

 Afvigelserne fra Reinhardts Originalbeskrivelse blev disse opstillede 

 i 1864 under Navnet L. esmarkii. Endelig haves fra Bankerne udenfor 



