dette er rimeligvis ogsaa det Maximum, hvortil Arten kan naa. 

 De fleste observerede Individer have vseret meget mindre, og 

 i Exemplarer af nogle og tyve Fod har man fundet vel udvik- 

 lede Fostre, hvilket viser, at den ved denne St0rrelse er 

 slsegtsmoden. 



Rerhvalen synes at opnaa en langt betydeligere Stor- 

 relse. Begge de af mig observerede Individer vare endnu 

 aabenbart ganske unge, hvilket tilstrgekkeligt fremgaar af den 

 ufuldstaendige Forbening af visse Dele af Skelettet. Saaledes 

 var paa Lofothvalen Tvaertapperne paa Epistropha?us ligesom 

 de folgende Halshvirvler fuldkommen adskilte, idet det sup- 

 plementfere Stykke, der skal begrsendse Foramen vertebrale, 

 endnu var fuldstsendigt bruskagtigt. Hos Christianiahvalen 

 var vistnok Forbeningen noget videre fremskreden, men heller 

 ikke her var paa Epistropheus Benringen ganske fuldstaendig. 

 Derimod er paa fuldt udvoxede Exemplarer ikke blot den 

 Foramen vertebrale begrsendsende Benring fuldstaendig; men 

 paa Epistropheus har der endog udviklet sig udenfor samme 

 en sserdeles bred vertical Benplade, der giver denne Hvirvel 

 et fra samme hos yngre Individer saa helt uligt Udseende, at 

 Gray endog er bleven forledet til heri at se ikke blot Arts-, 

 men selv Slsegtsforskjel. Om Artens Sterrelse i fuldvoxen 

 Tilstand foreligge Here Observationer. hvorefter Individer af 

 60 Fods Lsengrle ikke ere sjeldne; enkelte af de undersogte 

 Exemplarer have til og med gaaet op til mod 70 Fod i lige 

 Linie. 



Blaah-valen synes dog, saavidt vor Kundskab for Tiden 

 gaar, at va?re Kjamipen for alle Hvaldyr. Som ovenfor anfort 

 har jeg udmaalt et Exemplar, der holdt sine 80 Fod i Lamgde, 

 og efter Capitain Foyn skal den endnu kunne blive betydelig 

 storre, ja han tror at have observeret Individer af mindst 100 

 Fods Lsengde. 



Hvad Kropsformen eller den almiudelige Habitus angaar, 

 saa vil man ved at sammenligne de her givne Afbildninger 

 se, at der i denne Henseende er en stor Overensstemmelse 



