8 &. O. SABS. CHARACTERISTIC AF V0RE BARDEHVAIiER. 



mindre Slankhed af Legemet, eller Forholdet raellem Brede 

 og Lsengde. 



Vaagehvalen (PI. I) er af de 3 Arter den, der bar den 

 korteste og mest undersa?tsige Kropsform, og den st0rste 

 Brede eller Hoide indtager i normal Tilstand naesten 7 5 af 

 Totalla?ngden. Bag Navlen afsmalnes Kroppen kun ganske 

 successivt, saa at Hoiden midt imellem Navlen og Gatboret 

 endnu er lig af Ltengden. Den bagenfor liggende Del 

 (Halen) er af teramelig ens^Hoide indtil heniraod Halefinnens 

 Rod. 



Rorhvalen (PI. II) udmaerker sig i Modssetning til Vaage- 

 hvalen ved en overordentlig smsekker Kropsform, hvorfor den 

 ogsaa ialmindelighed hos os gaar under Bensevnelsen Lang- 

 ror. Den storste Hoide indeholdes her adskilligt mere end 

 6 Gange i Totallamgden, og bag Navlen afsmalnes Kroppen 

 meget hurtigt, saa at den midt imellem Navlen og Gatboret 

 kun er lig »/,— »/ 10 af Laengden. Den bageste Halvpart af 

 Legemet bliver derved saerdeles smal og vedligeholder sin 

 H0ide temmelig uforandret lige til na?r Halefinnens Rod. 



Blaahvalen (PI. Ill) staar i denne Henseende omtrent 

 midt imellem de 2 omtalte Arter. Den er adskilligt smsekrere 

 end Vaagehvalen, uden dog paa langt nser at vise den lang- 

 strakte Kropsform som hos Rorhvalen. Den storste H0ide 

 indeholdes ialmindelighed 57* Gang i Laengden, og Kroppen 

 afsmalnes bag Navlen ganske successivt lige til Roden af 

 Halefinnen. 



3. I Kroppens Farvetegning synes der at vsere vel udpra?gede 

 Forskjelligheder mellem de 3 Arter, om det end kan antages, 

 at denne Character til en vis Grad kan variere efter Indivi- 

 dualiteten. 



Vaagehvalen (PI. I) er, saaledes som det ogsaa af andre 

 Forskere angives, oventil mork graasort, nedenunder hvid. 

 Ryggens m0rke Farve straekker sig mellem Roden af Bryst- 

 finnerne og Mundvinkelen et Stykke nedad, idet den her umser- 

 keligt taber sig i Bugens hvide Farve. Underkjaevens Side- 



