dele indbefattet Underlseben er ligeledes af mork Farve, 

 medens Overkja?ven mod Spidsen bliver noget lysere, nsesten 

 graahvid. Umiddelbart bag Brystfinnerne naar Ryggens m0rke 

 Farve omtreiit til Midten af Kropssiderne ; men herfra ssenker 

 den sig paaskraat lidt efter lidt ned mod Bugfladen, saa at 

 den paa den bageste Del, Halen, er betydelig overveiende 

 over den hvide Farve. Paa Gra-ndsen mellem begge Farver 

 findes en tydelig Marmorering, idet lysere og morkere Flam- 

 mer afvexle med hinanden. 



Hos Rorhvalen (PI. II) er Fordelingen af den morke og 

 lyse Farve ikke ulig samme hos Vaagehvalen. De ovre Krops- 

 deles Farve er imidlertid ikke her sortgraa, men af en eien- 

 dommelig brun-graalig Nuance gaaende ovev til Sepiacouleur. 

 Det hvide Felt paa Halen indskra?nker sig her kun til en 

 meget smal Stribe langs ad Bugsiden, paa hver Side indfattet 

 af en nwkere Farvenuance. Hos begge de af mig undersogte 

 Individer af denne Art observeredes en meget eiendommelig 

 Assymetri i Farvernes Fordeling paa den forreste Del af 

 Kroppen, idet Underkjaivens Sidedele paa venstre Side vare 

 morke, paa hoire derimod af Bugens hvide Farve. Hvorvidt 

 dette er constant for Arten, kan jeg ikke for 0ieblikket med 

 Sikkerhed afgjore. Derimod var ganske sikkert den af mig 

 hos Lofothvalen omtalte uregelmaessige lyse Plet, der strakte 

 sig op mellem Brystfinroden og Mundvinkelen, en individuel 

 Tilfacldighed ved hint Exemplar, da intet Spor af denne Plet 

 var at se hos Christianiahvalen. 



Blaahvalen (PI. Ill) skiller sig i Farven meget vassentligt 

 fra de 2 ovrige Arter og er allerede nerved strax kjendelig 

 fra disse. Medens der saavel hos Vaagehvalen som hos Ror- 

 hvalen altid er to forskjellige Grundfarver, hvoraf den mer- 

 kere indtager Rygsiden, den lysere en storre eller mindre Del 

 af Bugsiden, er her hele Legemet omtrent af ens Farve, uden 

 at Bugen i denne Henseende maerkelig skiller sig fra Ryggen, 

 og dette eiendommelige Forhold hos Blaahvalen synes at vaere 

 sterdeles constant, idet ingen af de mange af mig ved Vadso 



