vise i Overensstemmelse hermed paa Midten en temmelig staerk 

 bueformig Boining. 



Brystfinnerne eller Lufferne synes at frembyde temmelig 

 gode Artskjendemaerker mellem de 3 her omhandlede Arter, 

 idet de saavel hvad St0rrelse som Form og Farve angaar vise 

 characteristiske Eiendommeligheder. De Maal, der tages af 

 disse Organer, ere imidlertid saedvanligvis mindre paalididi^e 

 af den Grund, at det er vanskeligt paa det uskadte Individ 

 at bestemme netop det Sted, hvor de tage^ sin Begyndelse. 

 Praktisk rigtigt vilde det derfor vaere, at Maalene toges fra 

 Axelhulen og til Spidsen, eller langs den bagre Kant, istedet- 

 for langs den forreste Kant. 



Hos Vaagehvalen (PI. I) ere disse Organer meget smaa, 

 idet deres Laengde neppe er synderligt mere end V 8 af Total- 

 laengden. Af Form ere de lancetdannede og have bagtil ora- 

 trent ved Midten af deres Laengde et stumpt Fremspring, der 

 antyder det Sted, hvorfra den egentlige Haand tager sin Be- 

 gyndelse. Deres Farve er sserdeles characteristisk og, som 

 det fremgaar af flere forskjellige Angivelser, meget constant. 

 De have nemlig over Midten af den ydre Flade et bredt, rent 

 hvidt Tvaerbaand, medens saavel Basis som Spidsen er af 

 Ryggens morke Farve. Den forreste Begramdsning af dette 

 hvide Tvaerbaand er sserdeles skarpt markeret og straekker 

 sig paaskraat fra Axelhulen fortil til den nedre Kant omtrent 

 der, hvor Overarmbenet ender. Den bagre Begraendaning er 

 mindre skarp, men dog tydelig og lober paatvaers over Finnen 

 i Hoide med det bagre Hjorne. 



Hos R0rhvalen (PI. II) ere ligeledes Brystfinnerne meget 

 smaa; ja deres Laengde synes neppe engang at overskride V 9 

 af Totallsengden. Deres Form var noget ulige hos de to af 

 mig undersogte Individer, idet den bagre Vinkel, der antyder 

 Gramdsen mellem Underarm og Haand. var mere froiiitr,r,] l 'ii(lo 

 paa Lofothvalen end paa Christianiahvalen, hos hvilken de 

 ogsaa vare forholdsvis smalere. Farven var hos begge Indivi- 

 der ens og vaesentlig forskjellig fra samme hos Vaagehvalen. 



