Hele deres ydre Flade er nemlig af Ryggens morke Farve, 

 alene med Undtagelse af en smal Stribe langs ad den nederste 

 eller forreste Rand ; der er hv ; d. 



Hos Blaahvalen (PI. Ill) ere Bryst.finnerne forholdsvis 

 adskilligt st0rre end hos de to foregaaende Arter idet deres 

 Lsengde er lig % af Totallsengden. Ogsaa deres Form ernogel 

 forskjellig. De ere nemlig noget stfErkere krummede, og der. 

 bagre Vinkel ligger adskilligt foran Midten af Brystfinnens 

 Lamgde, hvilket antyder en forholdsvis betydeligere Laengdt 

 af selve Haanden. Ncer Spidsen af Brystfinnerne fandtes 

 den bagre Kant hos flere af de af mig undersogte Individei 

 nogle uregelmaessige Ind- og Udbugtninger, som det synte* 

 svarende til Enderne af Fingrene; men da disse ganske mang 

 lede hos et af de undersogte Exemplarer, ville de vanskelig 

 kunne gja?lde som noget sikkert Artsmserke. Brystfinnerri< 

 ere paa den ydre Side af Kroppens Farve; derimod ere d< 

 paa den indre Side og langs ad den forreste Rand melkehvide 

 bvilketi Farve stikker mserkeligt af mod Kroppens ovrige uni 

 forme Couleur. 



Rygfinnens Form, Storrelse og Beliggenhed yder et af di 

 bedste og lettest opfattelige Kjendemserker for de 3 her om 

 handlede Arter og bliver af saameget st0rre praktisk Nytte 

 som det herefter lader sig gjore med temmelig Sikkerhed a 

 skille disse Arter selv i fri Tilstand, da man i Regelen, hver 

 Gang Hvalen er oppe for at puste, faar se denne Del over 

 Vandskorpen. 



Hos Vaagehvalen (PI. I) er Rygfinnen af et meget cha- 

 racteristiskt og let kjendeligt Udseende. Den er forholdsvis 

 temmelig hoi og har Spidsen stserkt bagudboiet, naesten i 

 Form af et Horn, hvorved den forreste Rand bliver stserkt 

 convex, den bageste dybt udrandet. Dens Beliggenhed er 

 ogsaa vaisentlig forskjellig fra hvad Tilfaeldet er hos de 0vrige 

 Arter, idet den har sin Plads temmelig langt fortil, ved Be- 

 gyndelsen af den bagre Trediedel af Kroppens Lsengde og 



