CHRISTIANIA VTDENSK.-SELSK. FORHANDL. 1 8 8 2. No 2. 21 



Argynnis F. 



32. A. selene Schitf. 



Omkring Nods temmelig almindelig i Juni og Juli, oftest pa 

 dyrkede Egne, medens A. euphrosyne" foretrsekker lysninger i 

 barskov, sjelden fiyver her begge arter sammen saledes som i 

 de arktiske egne ; et par gange har jeg truffet A. selene pa en 

 b]0d myr omgivet af barskov sammen med de myr-elskende 

 A. ino og arsilache. Uagtet mange dagsommerfugle synes at 

 vacre lidet kraesne i valg af flyvepladse, vil man dog ved en 

 n0iere iagttagelse finde, at de fleste dog har visse omrader, 

 som de ikke gjerne forlader, og hvor de nsesten arvist vil trscffes. 



33. A. euphrosyne L. 



Synes at vsere lidt talrigere end foregaende, ogsa. bema3rket 

 ved Hovde, hvorfra jeg har mit st0rste norske exemplar 

 (vingebr. 40 mm.). Viser sig ved Kristiania henved 14 dage 

 tidligere end foregaende, allerede i de sidste dage af Mai 

 samtidig med Par. hiera. 



34. A. pales v. arsilache Esp. 



Overalt i Nedenaes, heist pa myrer, dog ogsa pa fugtige enge 

 i Juli og August. Exemplarerne fra Nses er de st0rste norske, 

 jeg besidder, uden dog at na hovedartens st0rrelse. Formen 

 pales forekommer i det sydligere Norge neppe under 2— 3000 / 

 o. h , i det nordlige gar den til havets niva. Efter min op- 

 fatning b0r her neppe tales om hovedform og varietet, 

 men begge ma betragtes som sideordnede racer, pa yderpunk- 

 terne meget forskjellige og med udprsegede arters kjende- 

 majrker, og dog at anse som tilh0rende en og samme art. 

 Det kan neppe va;re nogen tvivl underkastet, at de af og til 

 parrer sig med hinanden, pa steder, hvor de ofte tra;ffer sam- 

 men pa grasnserne af sine territorier, saledes som ved Bossekop 

 i Alten. Som allerede i 1861 af Dr. Staudinger fastslaet, 

 tilh0rer Arsilache myrerne, Pales torrere enge, heist tilfjelds, 

 (under sydligere bredder), Arsilache traffes dog undertiden 

 langt fra myrer; det er naermest sadanne explr.. der danner 

 overgangsformer. 



